333 



Schlick havde levet i en Tid, der for os i 1Q16 synes 

 at ligge tilbage i en uendelig fjern Fortid. Hvor var det 

 ikke mærkeligt at høre ham fortælle om den Gang, da 

 han sejlede i Lersøen ved København, der hvor nu Slange- 

 ruptogene kører. Og hvor underligt at tænke sig, at man 

 i hans første Samleaar gik fra København til Dyrehaven 

 om Formiddagen, gik hjem og spiste til Middag i Byen 

 og om Eftermiddagen atter gik til Dyrehaven. Og det 

 lyder som Eventyret, naar han om Samlerejsen 1861 til 

 Frederiksborg fortalte, at Deltagerne tog med Damper til 

 Rungsted og derfra gik til Hillerød og lagde Tilbagerejsen 

 ad samme Rute. Eller Rejserne til Tisvilde: Med Jernbane 

 til Roskilde og derfra med Damper til Frederiksværk. 

 Og den første Borholmstur med Sejlskib! Og hvor han 

 havde let Adgang til gode Lokaliteter. Glaciet ved Køben- 

 havn, Ladegaardsaaen, Søndermarken er jo Steder, der ikke 

 mere eksisterer som Samlelokaliteter. Den nu stærkt be- 

 byggede Del af Nyholte, Nord for Geels Skov mellem 

 Kongevejen og Stationen var i hine fjerne Tider, før Jern- 

 banen kom, en yppig Mose, hvor man paa en Efter- 

 middag kunde samle saa mange Fluer, som man kunde 

 naa at præparere og stille op i en hel Uge. Naa, Poe- 

 sien er maaske for en Del gaaet af Udflugterne, nu da 

 vi med Lethed tager en Een-Dags Tur til Tisvilde for at 

 samle Myreløver; men vi faar maaske ogsaa bestilt nok saa 

 meget som de gamle Samlere*). 



Schlick foretog sine første Indsamlinger i Sommeren 

 1857; den sidste egentlige Samletur gjorde han, tungt 

 bevæbnet som altid med lange Støvler o. s. v., saaledes 

 som Vignetten viser ham, den 3. Juli 1914 sammen med 



*) Schlick var fuld af Anekdoter om alle de mange Samlere og 

 Videnskabsmænd, som han i Tidens Løb var truffet sammen med. 

 Professor C. Q. Thomson i Lund opsøgte som oftest Schlick, 

 naar han var i København. Ved et saadant Besøg kom man ind 

 paa Thomsons Hvepsearbejder. Schlick var haard ved en af 

 de ældste Bestemmelsestabeller, og Thomson indrømmede villigt, 



