367 



af vor Fauna, som Inspektor Lundbecks Værk bringer, 

 er derfor meget betydelig. 



Som i de tidligere Bind følger Forf. Katalog der palae- 

 arktischen Dipteren med Hensyn til den Rækkefølge, i 

 hvilken OrupjDerne og Slægterne opføres. Oplysninger, 

 der findes i Literaturen om Arternes Udvikling og Biologi 

 er omhyggeligt indsamlede og gengivne, og Slægten 

 Neoacias Udviklingshistorie behandles for første Gang her. 



Som sine Forgængere vil Bogen sikkert vise sig at 

 være et godt Hjælpemiddel til Bestemmelse. 



J. C. N. 



J. H. Fabre: Skorpioner og andet Kryb. Oversat af 

 W. Dreyer. G. B. N. F. 1916. 283 S. med Illustrationer. 



Det foreliggende tredie Bind Oversættelser af Fabre'ske 

 „Souvenirs", der fortjener en endnu venligere Modtagelse 

 end de to foregaaende, indeholder flere af Fabres bedste 

 Ting, som Skarabæernes »Pilletrilning", Skorpionernes 

 Parringslege og Afhandlingerne om de forskellige Grave- 

 hvepses Redebygning og Bytte. Blandt de øvrige Afhand- 

 linger kunde der være Grund til at nævne dem om Ha- 

 licterne, fordi Fabre deri for et Par Halictus-Arter har 

 paavist Heterogoni, Skifte mellem partenogenetiske hunlige 

 og hanlige x hunlige Generationer, saaledes som Forholdet 

 i Forvejen er kendt fra Galhvepse og andre Insekter. 

 Naar netop denne Iagttagelse af Fabre skal nævnes her, 

 er dtt fordi dens Rigtighed har været bestridt, og der 

 i den allerseneste Tid er fremkommet en Afhandling 

 (af L. Armbruster), der fuldkomment fastslaar dette For- 

 hold for alle Arter af Slægterne Halictus og Sphecodes. 

 Paa Forhaand vilde man jo nemlig være tilbøjelig til at 

 tro, at der forelaa en Fejliagttagelse fra Fabres Side, 

 da man positivt ved, at Bislægter, som man regner for at 

 staa Halictus ret nær, ikke har Heterogoni. Men som sagt, 



