minuje csrstoní celého křídla. Kieffer ko-nečnč dJe soukrcmého sdě- 

 lení, iraiezniiv křídla u příbuzných dTului jeii částečně osrstěiiá vedle 

 úphiě Cisrstěných, je luťklcněn imyšlénce o zmenšení poctu r(;du. 



Této zásadě vyhovuje také rozdělení Zavřelcvo, jenž mezi Pelo- 

 piinami rozeznává M i c r o p e 1 o p i e cd M a c r o p e 1 o p i í, jejichž 

 lar\'y liší se od larev Micrcipelopií dosti hluboce vykrojeným herním 

 pyskem, velkými a laločnatými váčky praeman.dibularními, 2 para- 

 labialníími hřebeny a jinými ^podrobnostmi. 



Do sikuipiaiy »MacropeIcipiae« Zapřel řadí rody Tanypus a Ma- 

 croipeloipia. 



V sekci T a n y 'P u s rozeznává dle larev 3 skupiny, z nichž jsem 

 mcjihl prcibáďati imaga 1. a 3. sikuipiny. Imasa cbou skmpiin mají křídla 

 c&rstěná (mimo Prccladia) a žil. Ra vyviaiutou. Liší se všaik tím, 

 že 1. skupina (Trichctanypus) má vidličku z Cui a Cu-- stcipkatcu. 

 sikupina 3. ipaik přisedlou; mimo to se obě skuipiny zřetďně liší různé 

 stavěnými goncipoidami. Ramiema cf g'C'ncip-od 1. skup. jsou krátká, 

 širciká (1) == 2 Š) a leďvimovitá; drápek jejich, jenž sahá do >•• neb 

 přes půl déliky ramemie, má při baisi dosti veliký tuípý osten. Ramer.a 

 gono'pod cSQj 3. skupiny podobají se zhruba vejcovce, jsou krátká, ši- 

 roká (D = VU Š). Drápek dcsaihuje přes polovinu délky ramene, je 

 kyjcivitý, náhle '\'e špičku zúžený a hrubý. Štětiny na ramenech ne- 

 přeisaliují délky jejich, ba 'nacipaik bývají ipoměrnč krátké. Celý drá- 

 pek jest také jemně osrstěný (ty;p: brevicalcar). 



V sekci M a c r o p e 1 o p i a je Zavřelova skuipina b i m a c u 1 a- 

 t a také plně odííivcdněna sípolečnými znaky imaga jednotlivých dru- 

 hu. Křidla mají csrstěná, v nichž žilku R:! zřetelnou a vidlici z Cm 

 a C-' přisedlou, tedy právě tak, jako při 3. skupině Tanypusa. Leč od 

 Tainiypa liší se Macropeícpia larvami a rj gonopodami. Tyto mají ra- 

 mena šircká, ledlvinovitá s dlouhými štětinami. Drápek gcmopod se 

 náhle zahýbá, uprcistřed velmi naduřuje a náhle se zúží v tenkou za- 

 hnutou špičku. 



Ze všeho, co poisud bylo řečeno, plyne, že soustava Zavřelova, 

 /jalcžená na znacích larev podčeledě Pelopiinae shoduje se se sousta- 

 vou provedenou jen na základě morfologických znaku imag. Ač larvy 

 Dipter jsou organisTny přizpůsobení velmi náchylné, přece lze na nich 

 vyzipytovati přirozemé znaky, s nimiž pak souvisejí určité moríolo- 

 gické znaky dospělého hmyzu. Tím je opětně zdůvodněno, že přiro- 



4 



