duchým, kdyby totiž pěstitel ponechal kukly a připředené zámotky 

 tak, jaik -se hoaiseriky zakuklily až do vylihnutí motýlů. To je ovšem 

 čirá pravda a známj^ i osvědčen3> iprostředek, jen že možno bývá po- 

 užiti ho toliko výjimečně; proto používá zkušenější pěstitel známých, 

 výpomocných prostředků, mimo jiné na př. že nechá některé druhy 

 rodů Arctia, Saturnia a j. zakukliti v papíroivých trubičkách aneb 

 konnoutkách, organtinových sáčcích a t. p. 



Pokud jde o Epirr. pulverata nekuklí se housenka v zemi, nýbrž 

 stejně jako mnoho jiných Heterocer, a mezi těmi zejména četně jsou 

 zastoupeny její družky pídalky, na povrchu půdy v mechu, v listech 

 a í. p. l"akovéto housenky, když blízce k zakuklení dospívají, dáme 

 do květináče, v němž jsme na povrohu čisté hlíny rozprostřeli mech 

 a na ten položili listí habrové neb bukové, jež předčasně na větvích 

 uschlo a v podzimku neo>padalo. Toto na vzduchu přes zimu dokonale 

 vyschlé a čisté listí má dle zkušeností tu dobrou vlastnost, že ve 

 vlhkém pupníku tak sniadno neplesniví jako listí jiné; i řapíků nemá 

 listí to postrádati. Vyspělá housenka Epirr. pulverata, stejně jako 

 jiných píďalek, ráda a zpravidla zaleze do rourovitě zkrouceného 

 listu a upředši si v něm lůžko, uzavře koncové otvory slabým pře- 

 divem. Po zakuklení lze pěstiteli takto z listů tvořený zámotek prostě 

 za řapík uchopiti a aniž by se dotknul vlastního zámotku v listu, jej 

 přesně klásti do téže polohy, jakou měl původně. 



Jakoiu důležitost pro rozvoj motýle v předu vzpomenuté p ř i- 

 předení zámotku k nějakému pevnému předmětu má, je každému 

 pěstiteli dohře známo; naučilf se ji znáti nejednou z nemilé zkuše- 

 nO'Sti, shledav v zámotku uvolněném mrtvého motýle. Tak na- 

 učil se zámotky i volné kukly těch druhů, jež skrytě a v zemi 

 se kuklí, ve svém pupníku zakrj^ti a tím je i lehce zatížiti. Obvykle 

 činíme tak pokrývkou mechovou nebo plátnem a to nejen aby takové 

 kukly — jako ve volnosti — v temnu byly, nýbrž i aby líhnoucí se 

 motýl snáze a bez úhony sprostiti se mohl obalu kuklového, po pří- 

 padě — a to především — zámotku samého. 



Pokryvem řečeným přispějeme ještě dosti podstatně prvořadé 

 potřebě a stěžejní podmínce zdárného rozvoje života v kukle, totiž 

 k uchování nezbytné vláhy. Při veliké rozmanitosti rodové a dru- 

 hové i odchylnosti povahové různí se přirozeně i tato potřeba vlh- 

 kosti a jen poznatky ze zkušenosti vážeme mají tu opravdovou cenu 

 a platnost. Nemůže tudíž pro výsledek dochovu býti lhostejno, z-a- 



23 



