4. A c r o n e u T i a v a 1 i d a Banks. 



Perla valida Banks, Trans. Amer. e/nit. s-oc. XXXII., p. 4 (1905). 

 Druh těmito jest lehce poznatelný po nápadně dlouhém, do zadu 

 zúženém proooitu. 



5. A c r o n e u r i a p e n n s y 1 v a n i c a Ramb. 



Perla penrasylvamica Rmnb , Névroipt, p, 456 (1842). 



Ve sbírce Selysiovské nalezl jsem původní kus popsaný Ram- 

 burem, podle kterého byl jsem s to druh tento zjistiti. Patří ke dru- 

 hům s kresbou málo význačnou a četnými příčkami ve vrcholu 

 křídlovém. 



6. A c r o n e u r i a t r i j u n c t a Walk. 



Perla trijuncta Walk., Cat. Neur. Ins. p. 153 (1852). 



Acromeuria arida//^. Neur. N. Amer., p. 18 (1861). 



Druh tento jest nápadný čtyřmi kaštanově hnědými skvrnami 

 na hlínožluté hlavě; první z nich miachází se na štítku čeMm, pár jest 

 mezi moizolky čelními a čaroiu M-ovitou a poslední spojuje brýlovitě 

 C'čka zadní. Samicí chlopeň potdplodní jest Hchoiběžníkovitá, upro- 

 střed trojúhle vykrojená. 



Viděl jsem typ v Britickém museu a mohl porovnati kresby, 

 které jsem si podlé něho načrtl s kusem, který mám ve sbírce v líhu. 



7. A c r o n e u r i a 1 u r i d a Hg. 

 Perla lurida Ha^en, Syn. Neur. Am. p. 21 (1861). 



8. A c r o n e u r i a c 1 a r a n. sp. 



Acroneuria arenosa Klp.. Revise rodu Acroneuria, Rozpr. Ces. 

 Akad., XVIII. čís. 5, p. 11 (190Qy lec Piet 



Druh tento pokládal jsem pťivodniě za Pictetovu A. arenosa, ale 

 podrobnějším studiem kresby, hlavně však poznáním míry, do které 

 tato kresba jest uvnitř jednotlivých druhů proměnlivá a do jaké 

 lze ji hodnotiti jako znak, přišel jsem k přesvědč:^' ' o nesprávnosti 

 svého názoru, poněvadž kresba Pictetoiva zřetelně ukazuje na hlavě 

 skvrnu podohnou jako u A. lycorias, kdežto A. clara jest mezi očky 

 světlejší než na ostatní hlavě. Vedle tvaru šíje přední a chlopně 

 podplodní u samičky jest A. clara nápadná zřetelně šedě zkalenými 

 křídly se silně vynikající tmavou žiluatinou, v níž C a Se jsou téměř 



45 



