ostřejší :l více vynikají, \wž u teiiinčjšílio. kouřově hnědého saiineč- 

 kih ivabý\'Lijícc Vdk z j>ola rázu křídel žhitoWlé samičky. 



Též na zadních křídlech súčasitňují se obě pohlaví asi rovným dí- 

 lem. .Isou muoliean tmavší než u samičky, s níž mají podobnou tma- 

 \oii zubatou ipásku. Skvrny v třásin'ch jsoiu stejně veriké jako u sa^ 

 miO:ky. u >ame6ka ]>oiize iDa předních křídlech.' 



Hlava a hrud šedohnědá, nohy úitlejší než u samičky upoimímají 

 zbar\'eníni nia nohy saimcoka. 



Tykadiia jsou asi o ^'« Tnčnič dlouze zpeřena než u samečka, d(y- 

 diržují tudíž nwnéž střední chanaikter. Tc^též lze říci i O' ziad,ku oboj- 

 natce: blíží se sice tvarem zadku samice, jest však maiohem užší, 

 ke konci méně rozšířený, se spofejšími' ntniími chloupky a s tímavý- 

 nii lirbe/tními skvrnami saimečka. Vnější geniitíilie tvoří samicí khi- 

 délko. i>oknd pák sie; týče stavby skrytých pohlavniích žláz, mohu se 

 ovšem penze domnívati, že i' z.de jisoai elementy samčí i samicí stej- 

 nou měrou zastoupetniy, jailí se zdá bý"ti objemem zadku i jeho tvarem 

 naznačeno: rozhodně však nemíiže býti popsaný hennafrodit z.amě- 

 něn s jíynandromo-rfem či pseaidohennafroditem, jakého zobraz-uje 

 Dr. Seitz ve sivém díle: »Palaearkt. Schmetterliinige d. Erde« na tab. 

 22 ti, tedy se samicí se zbarvením samce neb se samcem zibarvený'"m 

 jako samice. V. Vlach. 



NOVÝ DRUH MOTÝLE V ČECHÁCH. 



Na sp<)lečných nočních v>x4iázikách eJitcmoJos. v dnihé polo-- 

 vir.ě května 1915 iiialezl jsem v okolí Plzně na Vicia silvestris více 

 hoiusenek T o x o c a m p a p a s t i' n u <m T r., jež není dosud uvedena 

 v sciznamu české fauny a již vý^bortiý ziuatel housenek p. staveb, rar- 

 da Srdínko pouze na Moravě (Luhačovice) sbíral. 



íioiisLMiky byly úphiě dco^ípělé, zapaipily se brzy na zemi v leh- 

 kém zámotku a daly v červnu motýle. 



Při tétc^ i)říležití>sti poaikazuji nia značnou diiležiitost, jaikou mají 

 nočm' exkurse pro biolog-ická p07x>ro'vání a výzkum nočniílio hmyzu, 

 kten*'- před sluncem úztkostlivě zialézá ipod kameny, do země, písku 

 neb d:. trávy, tiikžc jen náhodou n;ij'deme ve dne byť i neijobecnější- 

 ho Jruhu soitva nějiiký exemplář. Jak bohiatý je naproti tomu úlovek 

 v njci. I pustiny, jichž sporou vegetaci ubíjí akátový porost, jsicu 



12 



