v mírné (proláklině stébla jest cranžově červená larva, přilírytá pri- 

 libO'U černou a lesklou. 



Carex praecox Schrebeťi (C. Schreibed Schrnk.). 



8. C e c i d O' m y i d a e (síp.?) srovn, H o u a r d čís. 359. ac. pup. 

 (D); pupen jest pod zemí přeiměněn v hálku 7 mm dlouhou, 3 mm ši- 

 rokciu, ze ďvoiu fcoimiirek slo^ženoiu, šedohnědě zbarveinou, tvaru ječ- 

 né Qibdliky, ikteiré se i velikostí blíží. Srovnej též S chl ech t e n d a- 

 lů popďs.^) Na této roistlině vyskytují se ještě dvě jiné háliky, jeidna 

 jest veliikoistí žitné obi'lky a jest barvy slámově žluté a jest způsobe- 

 na bieijloim'oirkou dosud nepctpsanoiu a druhá jest jí podobná, jest ale 

 hnědá a tvořena rodem Pseudhormcimyia; iprvní popíšeme v něikteré 

 jiné ipTáci zároveň s bejloimorkou a druhou jsme též již v Cejchách 

 'Zjistili a již uveřejmih. Háíka zde popsaná jest vyobrazena na obr. 

 4.: Stráň nad Podhoří u Pmhy (11. IV. 1916). 



Carex echinata Murr. 



*9. Pseuhor momy i a [granifex Kieff.], pl. lod. (D.); na 

 stoniku ještěi ipod zemí jsou novotvary velikosti žitnéhoi zrnka žluto^ 

 hrědě zbarvené, lysé, ale málo lesklé, širokou plochou na stonku u- 

 pevněné, obyčejně více hálek pohromadě, zřídka pouze jedna. Otvor 

 jímž hmyz hálku cpouští jest na hořením kouoř hálky tvaru kruhovi- 

 tého. Rašeliniištěpod vsí Prachovém u Jičína (14. IX. 1916)! « " 



*10. Th urania [aquatica Riibs.], pl. lod. (D.); pochvy 

 listové jsou mírně naduřelé a stonek slabě prohloubený, v těchto 

 prtchlubinkách žije larva bejlcmorky; obyčejně jest těchto prohlubin 

 mek větší počet vedle sebe, takže vzniká dobře patrná naduřeinina 

 poohvy listové; vše jest ukryto pod zemí v rašeliuě. Larvy jsou 

 hnědé, 3 mm dlouhé; spathula steirnaiis (viz obr. 5a) jest tmavchuě- 

 dá, obzvláště hroty a poidcbá se skoro úplně sp'athule, kteiroiu R ii b- 

 s a amen*) pro Thurauii aquaticu vyobrazil, rovněž kcmec análního 

 segmemtu larvy (viiz cbr. 5b) se podobá segmentu Riibsaame- 

 n e m zobrazenému; tento koinec jest rovněž tmiavohnědý, právě tak 



3) D. H. R. v. Schlechtendal : „Die Gallbildungen (Zoocecidien) 

 der deutschen Gefásspflanzen (Jahresb. d. Vereins f. Naturkunde zu Zwickau 

 1890.) p. 6. čís. 20. 



*) Ew. H. Riibs a amen: „Uber Gallmiicken auf Cafex und iris". 

 (Wiener Ent. Zeitg. Jg. XVIII. 1899) p. 58-67, tab. I. obr. 1-2. . 



45 



