IX 



venskcm. Vzpomněl všeoh, kdo pnaciovali ku samostatnosti ná- 

 rodia Ce'skéh'0' a zdůra/^nil idfůleižito-st státního převratu pro čciskou 

 práci a českiou vědu a tím pro kuítuirní výivoj celého světa, v němž 

 tyto věidy hrály důležiitou roli. Pod-otkl dále, že Česká spoleičnoLSt 

 entomologická, 'bude moci více roizvinouti svou činnost a dc<ufá, že 

 vedle nuské Sipolečnosti zfusťaniei jeidiniím z česitnýoh repTeisentantfi 

 cesiké vědy mezi všemi společarostmi slovanskýimi'. TétO' věidiě, je- 

 jímiu dialšímu životu ve svaboid;ném stáíě toimito pravoJává p. před- 

 seda »Slávu«. Provolání, jakož i vyslechnutí sliov p. předsedy sta- 

 lo se sto^e. 



Pan PhDir. Ramíbouisek po^dotýká, že v květnu t. r. zaslal ma 

 sviij vrub jméneim Spokičnositi po-zdrav Bnitamoiogické Spiolečnosrti 

 francouzské. 



Po té přednáší p. O 1 d ř. Šustera: »0 dvojí povaze morfo- 

 logických zuia;ků«. 



Sysítemiatilk, buidfující soustavu organismii, čiuí tak v iprvé řadě 

 na základě moTÍalogicikých rozdíilů, užívaje! loigická pravidla tříděmí. 

 Ne každý zn,ak však muže býti s prospěcheim' použit, jakožto^ pod- 

 klad soustavy, ježto při libovolném vyhledávání tělesných rozdílů 

 ďojde se sice k jakémusi roztřídění organismů, k soustavě umělé, 

 ne však k moderní soustavě přirozené, která kťomě přehledu orga- 

 nismu má býti i obrazem jich příbuznosti, resp. vývoje. Nutno tedy 

 ze spousty znaiku v^^bírati jem ty, které mají význam genetický, 

 evoluční. 



■liž Nageli zdůraznil zásadní rozdíl mezi znaky, rozeznávaje 

 znaky organisacní a adaptivní, z nichž toliko pryé uťčují 

 stupeň dokoualosti a skutečnou příbuznost, pročež jem na nioh lze 

 budovati systematické kategorie. Znaky tyto souvisejí v -podstatě s 

 funkcí vyživovací a rozmnožovací. NapToti tomu znaky adaptivní 

 m,ají vztah k prostředí, v němž o-rganiismus žije, resp. k celkové čin- 

 no'Siti arga/ni-smů. 



Vzhleidlem k tomuto zásadiiínni rozdílu, který byl patrný i Wett- 

 steinovi, lze dále po'zorovati, že mezi zuaky orgamisacmmi vládne 

 hcmoloigie, mezi adaptačními anatogie. V prvém případě týž orgán 

 dostává různý tvar, ve druhém případě různé o-rgáuy se sobě po^ 

 dohají. Právě touto podobností nemá se však systematik dáti svésti. 

 ježto není důsledkem příbuznosti, nýbrž jen obdiobné funkce, resp. 

 podobných viivů vnějších, jako tlaku vody, vlhkosti, sucha a pod. 



