í-lruihdy íist dále a dále, takže tím podoba obalu se nělkly měníviá; 

 pn tOTn houseimka oibezřetně si vede a pilně tolio dbá, aiby vnější 5^á- 

 vitek obalu porušen (prokousán) nebyl a ona v něm úplně z-ei stnaia 

 obestřena zůstala. Rozvineme-li poslední obal, v němž housenka sa^é 

 vyspělosti dosálila a jež často beztvárnému váčku se podobá; sMi&- 

 dáme, že z celčiho listu zbylo právě jen tolik, kolik nezibytné k vměa- 

 šiniu obalu náležefo; celý vnitřek housenka strávila, než — dosípěv- 

 š,i — k zemi k zakuklení se uchýlila. Někdy bývá tento vak nahoře 

 prokousán, na neklaimnč znamení, že tudy vyrostlá houisenika k za- 

 kuklení se odebrala. 



Dle pověděného oprávněni jsme usuzovaitii, že nepodobno prfaA^- 

 dě, jak v Kaltenbachu ise dočítáme, že housenka poižívá pupenů a 

 květů plaménku ; h o u s e n k a ž i j e is t á 1 e s k r y t a v e svém o- 

 b a 1 u a p o u 'Z e 1 u p e n e m^ dovnitř tohoto obalu s v.i n u- 

 t ý m, s e ž i v í. 



Cho\'áme-ii housenky ve skJeněné nádo'bě a dáme^li více ston- 

 ku živné byliny do sklenky s viodou, takže se jejich lupeny proplé- 

 tají, fiřiházívá se někdy, že housenka, ztrávivší celý vnitřek svétlio 

 obalu, jej neopouští, aby ncjvý si svinula, nýbrž prokousavši si v 

 něm kdesi nahoíe díru, přitáhne touto a ledabyle připřede nejbližší 

 dosa^žiíelný list a na tom pak dále hlad ukájí. Tak se stává, že někdy 

 dokonce i více IMů v jediný chomáč spředeno bývá. V přírodě se s 

 podobnými útvary asi sotva kdy setkáme, bezpochyby z té příčiny, 

 že třebas Clernatis recta někdy jako keřík o více stoncích roisti, 

 přece podobné shluky hstů, jako v našem bonsenníku, tak snatdinio se 

 ncnaskýtají. 



Naskýtá se otázka, kolik obalů si housenka svinuje, nelž se za- 

 kuklí? Přesné a určité číslo — jako odpověď — nelze tu dáti. J:'ž ta 

 věc, jak si housenka pomáhá, jen aby nemusila nový obal si stáčeti, 

 opravňuje nás si jakousi pravd ěpodloibnoistl se domnívati, že počet ten 

 závijilý jest zcela na okolnostech. Na kolik jsme poznali z dotsavad- 

 iu'ho pozorování vývoje doma i v přírodě, všechno k tomu ukazufie, 

 že neodchylujeme se od pravdy, soudíme-h, že houscnkai zpravidla 

 ion tři obaly stáčí do své dosípělost; a že jen výjimečně tehdy si svi- 

 nuje čtvrtý a snad v další o^bal, když list posledního svitku nebyl do^ 

 statečně velký, aby jí poskytl s dostatek výživy až do dospěloisti, 



14 



