3. hnvúlni stadium: Tělo poměrně úzké, zejména v předu. Po- 

 stranní laloky .mesonota (základy pochev krovkovýcli) jsou zřetelně 

 kratší než lalok střední (základ štítku). Zadní část a postranní čá- 

 sti zadního štiíu (metanota) nejsou tudíž kryty. Fáskovitá kresba 

 na přídě těla velmi nejasná. Tykadla samce tmavší než tykadla 

 saniicc. Délka těla: 2*5 mm, 



Elasmucha picicolor Westw. (— Fieberi Jak.; grisea Rent.) 



(Obr. 4; štítek.) 



Tvarem a kresbou na přídě těla podobá se velice nyniiě druhu 

 předešlého, ale je větší a tmavší. Základní barva svrchu zelenohnědá, 

 na přídě těla hnědá, vespod světlejší. 



Tykadla celá černá; poměr délky jednotlivých článků: 



l 11. 111. IV.- 



0-782 : 1-608 : 1 : 1-086. 



R s t r u m hnědé, na basi a na konci 3. a 4. článku skoro černé. 



N o h 3^ tmavohnědé, konce holení a chodidla černá. Pásky na 

 hlavě, štítu a pochvách krovkových širší než u nymphy druhu 

 předešlého. Štít a štítek není černě tečkován, střední dvě čáry na 

 štítku scházejí; na pochvách krovkových iriembrana a celý vnitřní 

 okraj coria černé; 



Černé skvrny na okraji abdominálních tergitů jsou větší než 

 u nymphy druhu předešlého; světle žluté skvrny po stranách ter- 

 gitů a v krajině dorsálních žláz scházejí. 



Štít mezi postranními rohy v poměru ke své délce poněkud užší 

 ne/ u nymphy druhu předešlého. 



Délka těla: 6 — 7 mm, 



Páskovitá kresba na hlavě, štítu, štítku a krovkách, již u mno- 

 hých jiných Pentatouwidei (Grapliosonia, Aelia a j.) shledáváme 

 u živočichů dospělých, u rodu Elasmiicha y dospělém stavu mizí. 

 Pro poslední larvální stadia, (zvláště /í, grisea L.) má zvláštní bio- 

 logický význam: živočichové napodobují totiž zbarvením a kresbou 

 povrch březových šištiček, na nichž se (zvláště nyinphy) v době, 

 kd\' t>to ponenáhlu žloutnou, vehni často zdržují. 



15 



