Přediií tarsy z^déli holení, střední o něco delší, zadní trochu 

 kratší. Přední články tarsální nejdelší, n středních a zadních tars 

 zdéli tří následujících. 



Jurečekia paradoxa n o v. s p e c. 



Sytě černý, silně lesklý, ústní ústroje kromě mandibul a nohy 

 tmavě hnědočervené, kořen a špička 2. článku tykadel a tykadla 

 od 4. článku počínaje rovněž. U některých úplně zralých exem- 

 plářů jsou stehna skoro úplně černá, konec tykadel tmavohnědý. 



Hlava trochu kratší délky, plochá, šiirší štítu obzvláště u sa- 

 mečků, nepatrně súžená se zaokrouhlenými zadními rohy, spánky 

 asi 2krát delší nežli průměr očí se strany. 



První článek tykadel dosti dlouhý, 

 na svrchní straně se 2 silnějšími tečka- 

 mi, druhý o víoe nežli polovinu kratší, 

 třetí o K kratší prvého, 2krát tak dlou- 

 hý jako druhý, 4. o třetinu kratší než-li 

 2., další jsou povlovně kratší, předpo- 

 slední zdéli šířky, poslední s iniskovitě 

 v3^krojenou špičkou. Uprostřed hlavy 

 je mezi očima jamka s tečkou s každé 

 strany, clypeus obloukovitč prohlouben, 

 mezi kořenem tykadel a okem — blíže 

 oku je silná tečka, za ní kol okraje oka 

 3 tečky menší navzájem jako od očí stej- 

 ně vzdálené, na spáncích 2 tečky stejně 

 od zadní oční tečky jako ob krku vzdá- 

 lené, krom toho uprostřed zadní třetiny 

 hiaivy 2 tečky, které tvoří s tečkami 

 spánkovými příčnou řadu. Zadní rohy 

 hlavy liuisitěji tečkované a ohrveiiié, hla- 

 va po sírariách a vzaidu velmi slabě 

 vrásčitá, jinak úplně hladká. Tečkování 



hlavy je dosti iproměnlivé, někdy některé tečky chybí. Spodek 



hlavy je vrásčitější nežli povrch. 



Krk po stranách velmi slabě vrásčitý jemně a ťiúcc tečkovaný. 



Štítové přední rohy se stran silně dolu přehnuté, ostroúhlé, ale 



silně zaokrouhlené. Po stranách před zadními tupými a zakula- 



17 



