35 
mig opmerksom paa et ejendommeligt metalskinnende 
Dyr, som var ved at grave sig op af Jorden. — Jeg under- 
søgte øjeblikkelig Dyret, der viste sig at vere Meloé varie- 
gatus. Da jeg antog; at Dyret var i Færd med at grave 
sig frem fra sit Puppeleje, gravede jeg forsigtig Jorden 
op omkring det for muligvis at frelse Larve- og Puppe- 
huden. Men jeg blev meget forbavset, da Jorden faldt 
fra hinanden, og jeg saa en nydelig lille Hule, hvori der 
laa en hel Mengde gule Æg. Jeg satte derefter Dyret i 
et Glas, hvor det i de folgende Par Dage lagde endnu 
en Del Ag. /Eggene taltes, der var ialt 520. 247 sattes 
i Sprit og 273 lagdes til Klekning i et almindeligt Rea- 
gensglas, der lukkedes med Bomuld. Denne holdtes fug- 
tig og 18/, og følgende Dage klekkedes Larverne, der til 
at begynde med var gule, men hurtig blev sorte. De 
viste sig at vere adskilligt større end de andre Melöe- 
arters Larver. Schiodte skriver et eller andet Sted, jeg 
kan ikke finde hvor, at han antager, at de store sorte 
Meloelarver, som han har fundet paa Bier i Jylland, antagelig 
er variegatus-larver. Han har haft Ret. Hvorpaa Dr. Mei- 
nert begrunder sin Udtalelse i Fort. over Zool. Mus. Bille- 
larver p. 276 om, at de, paa en i Museets Eje værende 
Eucera longicornis sig befindende Larver tilhører denne 
Art, kan jeg ikke finde noget om. 
Den fundne Imago foreredes efter Frk. Petersens Onske 
til Zool. Mus., medens Larverne og Æggene deltes mel- 
lem Zool. Mus., U. S. National Museum og Overretssag- 
forer Schlick. 
Den Jord, hvori Imago var i Ferd med at legge sine 
Æg var nygravet, blød Havejord. I ca. 4 m Afstand fra 
Hulen var en Mark rigelig forsynet med blomstrende Fol- 
fod, Melkebetter og andre lave Planter. Hele Egnen var 
fuld af den almindelige Meloé proscarabeus. 
Oedemerid. 
Oedemera virescens L. "3/, 1918 var jeg paa Fuglesangs- 
3° 
