4 
skulde han ikke mere forlade. Tachinerne optog ham i 
stedse højere Grad, og i hans sidste Leveaar var al hans 
Fritid optaget af Studierne over Snyltefluernes Biologi 
og deres Systematik. Det første Resultat af Tachinunder- 
søgelserne er hans Doktordisputats, der udkom i 1909 
og "bærer Titlen: lagttagelser over entoparasitiske 
Muscidelarver hos Arthropoder. Heri giver han 
forst en Oversigt over det lidet, der indtil da var kendt 
om de biologiske Forhold hos Snyltefluernes Larver, og 
dernest giver han Beskrivelse af og biologiske Oplysninger 
om adskilligt af ham selv tilvejebragt Materiale. Afhand- 
lingen er skrevet saaledes, at store Partier af den med 
Forngjelse kan læses af Ikke-Specialister. I. C. Nielsen 
blev med Heder Dr. phil, og Ent. Med., som trykte Dis- 
putatsen i 2. R. 4. Bind, maa regne denne Afhandling 
blandt dem, der vil give Tidsskriftet blivende Værd. 
Fra Tiden kort efter Disputatsen stammer mit ner- 
mere Bekendtskab med Dr. Nielsen. Det, der forte os 
sammen, var Snyltefluen Digonocheta setipennis. Vi traf 
en Dag i Sommeren 1909 hinanden paa Zoologisk Mu- 
seum og kom i Snak om Snyltefluer. I Samtalens Løb 
bemærkede Dr. Nielsen, at Meinert i 1863 meddeler, at 
han flere Gange ved anatomiske Undersøgelser af Øren- 
tviste har fundet Fluelarver i disse. Dr. Nielsen havde 
trods ivrig Søgen ikke kunnet finde Lokaliteter, hvor der 
forekom Ørentviste: med Fluelarver. Nu vidste jeg fra 
talrige Vinterekskursioner, at man i Ermelunden kunde 
finde det nødvendige biologiske Materiale til denne Art, 
som jeg adskillige Gange havde klækket. 13. September 
1909 gjorde Dr. Nielsen og jeg da vor første Ekskursion 
sammen; den gik naturligvis til Ermelunden, hvor vi sam- 
lede en Del af det Materiale, som Dr. Nielsen senere be- 
nyttede i een af sine Afhandlinger om Snyltefluer. Senere 
kom vi mange Gange ud sammen, efterhaanden sluttede 
andre Samlere sig til, saa vi blev en lille Flok paa ialt 
5 Mand, for hvem de aarlige Foraars- og Efteraarsbesog 
