86 
Jean Anker: Insekternes Forvandling. Populær-viden- 
skabeligt Bibliotek. Martins Forlag 1918. 126 pag. 15 figg. 
Martins Forlag er begyndt at udgive en ny Serie billige Boger, 
en naturvidenskabelig Serie å la Sammlung Göschen o. I. til en 
meget billig Pris (50 Ore pr. Bind). Det forst udgivne Bind er 
Ankers Redegørelse for Insekternes Forvandling. Da hele Serien 
er ment som yderst populære Oversigter, er naturligvis store Par- 
tier ogsaa af Ankers Bog rent elementære Beskrivelser af For- 
vandlingens Forhold og Ungdomsstadierne i de forskellige Insekt- 
ordener. ; 
Med Hensyn til Systematiseringen af de forskellige Larvetyper 
følger Anker Deegeners Synspunkter, idet han tvedeler den ufuld- 
steendige Forvandling, eftersom Larverne er sekundært tilpassede 
til deres Levevis ved at have en særlig Type eller i hvert Fald 
særlige Larveorganer — eller ikke. Kun de førstnævnte Tilfælde 
(f. Ex. Guldsmede) regnes for at have ufuldstændig Forvandling; 
for de sidste Tilfælde (f. Ex. Grashopper) har Deegener ind- 
ført Betegnelsen Epimorfi — et Ord som Anker paa Dansk søger 
oversat ved ,,Forandring". Da der jo ingen Tvivl er om, at Dee- 
geners Synspunkter og Inddelingsprincipper ogsaa vil vinde Indpas 
i Danmark, selvfølgelig, bør man naturligvis i Lighed med ,,For- 
vandling" for „Metamorfose“ finde et dansk Ord for „Epimorfi“, 
og der synes det Anker’ske Udtryk , Forandring" at vere et Fund, 
som fortjener at lovfsstes. 
I Bogens sidste Kapitel kommer A. ind paa Sporgsmaalet om 
Forvandlingens Opstaaen, som han fremstiller i Overensstemmelse 
med Deegener og Poyarkoff som fremkommen ved, at Larverne 
er begyndt at leve paa en anden Maade end de voxne (Guldsmede- 
larverne skulde exempelvis altsaa være tyede ned i Vandet fra at 
have været Former, der levede paa Land), og Puppestadiet forklares 
rent mekanisk som et nødvendigt Indskud for at der kan ske den 
nødvendige Forandring af Musklernes Fæste fra Larvelegemet til 
det helt forskelligt byggede Imagolegeme. — Disse Synspunkter er 
ret bestikkende fremsat, men det er dog ingenlunde sikkert, at de er 
rigtige. I hvert Fald passer de ikke rigtig sammen med de Slut- 
ninger, man kan drage af de palæontologiske Fund. Iflg. Handlirsch 
synes det nemlig, at de ældste kendte Insekter, Palæodictyoptererne 
fra Kultiden, har levet amfibiontisk ligesom Guldsmedene, hvem 
de er meget nær beslægtede med, nu gør, og at de exklusive 
Landformer (Græshopper f. Ex.) først kommer senere frem; og 
med Hensyn til Puppens Opstaaen peger H. paa den Kendsgerning, 
at Insekter med fuldstændig Forvandling i den nuværende Jord- 
