Smaa lagttagelser af 
nogle danske Biers Liv. 
Af 
Lavrids Jørgensen. 
1. Eucera longicornis L. 
Den artsrige Bislægt Æucera har her i Landet kun en 
eneste Repræsentant, den almindelige £. longicornis [Lang- 
hornsbien]. Den kendes fra Øerne og det sydøstlige Jyl- 
land, og dens Flyvetid er fra Slutningen af Maj til ind 
i Juli. Maaske er den noget stedegen og kan i nogle Aar 
optræde paa en enkelt Lokalitet i stor Mængde for saa 
pludselig, uden nogen paaviselig Aarsag, at forsvinde. 
Som hos saa mange andre Bier hersker der hos 
denne Art udpræget Proterandri, idet Hannerne kommer 
frem ca. 14 Dage før Hunnerne og tilbringer deres 
meste Tid noget træge og dorske paa solbeskinnede Blade; 
de flyver kun et kort Stykke ad Gangen og noget tungt, 
aabenbart hæmmede i Flugten af de meget lange An- 
tenner. Deres smukke rødgule Haarklædning afbleges 
hurtigt, og er, inden Hunnerne kommer frem, forvandlet 
til en falmet, kedelig graaagtig Hverdagsdragt. Men til 
hvad Nytte er da den kønne Festdragt, naar den ikke 
benyttes under Bryllupshøjtidelighederne? — 
I et Par Aar byggede en stor Koloni i min Have. Jeg 
havde lige læst Dr. I. C. Nielsens Afhandling”) og fik Lyst 
*) Biologiske Studier over danske enlige Bier og deres Snyltere. — 
Vid. Medd. nat. For. 1902 p. 81 —83. 
11 
