164 
øvrige arter av slegten. Stierlin i 1885 (Bestimm. Tab. 
XIII) har set, at denne art er en av de faa europæiske 
Strophosomus-arter, hvis gine er forholdsvis flate og nær- 
mest formede som kuglesegmenter. Hos den store fler- 
hed av slegtens arter er ginene kegleformede med Spid- 
sen vendende noget bakover. Dette er saaledes tilfældet 
med de øvrige skandinaviske arter. Seidlitz (Fauna Bal- 
tica 1891 s. 588) paaviser, at vingedækkerne paa S. fulvi- 
cornis paa hver side like ved mellembrystet har en tem- 
melig dyb indsænkning, som ikke findes hos de andre 
Strophosomer. Thomson uthæver, at det forreste par 
skinneben, især hos hannen, er stærkt krummet. Der er 
saaledes ingen vanskelighed ved at tyde en han av denne 
art. Vingedækkernes mellemrum er besatte med sterke, 
korte børster. 
Arten er sjelden. I Norge er den mig bekjendt kun 
funden av Helliesen ved, Mandal, og ved Kristiansand og 
i Sogne av mig. 
Baade i Nord- og i Mellemeuropa er de to øvrige 
arter av Strophosomus blandt de almindeligst forekom- 
mende skadelige snutebiller nemlig: 
S. melanogrammus Frst. (= coryli F.) og S.rufipes Stph. 
Disse to arter er hinanden meget like baade i form og 
farve. Det sorte hudskelet er paa hele oversiden besat 
med graa og brune skjzl, som noksaa let falder av ved 
gnidning. Som hos saa mange snutebiller opstaar da 
ofte skaldede flækker av tilfældig størrelse og form. Men én 
»Skaldeflæk" synes ikke tilfældig, nemlig den, som der for- 
nemmelig er taget Hensyn til ved arternes opstilling, og som 
har git anledningen til Forsters prioriterede navn paa arten: 
S. melanogrammus. Det er en skaldet flek, som begynder 
ved skutellen, strekker sig i bredden over forste mellem- 
rum paa hver side av Sommen og naar 1/4, hoist 1/3 av 
sommens længde. Jeg betegner den for kortheds skyld 
ved navnet „gramma“. Om dette gramma mener jeg, at 
det kan ikke vere artsmerke og kun forsaavidt kjöns- 
