179 
Hele Paralyseringsspørgsmaalet er interessant ved at 
afsløre et hos disse Insekter medfødt og overraskende 
Kendskab til Anatomi, selv om det ikke er saa absolut 
sikkert, som man fra først af havde antaget. Grunden til 
denne Lammen af Edderkoppen er en dobbelt: den letter 
Transporten, idet Edderkoppen ikke kan stritte imod, og 
den gør det muligt, at de spæde Hvepselarver kan er- 
næres med friskt Blod eller hvad de nu maa tage af det 
Dyr, hvorpaa de er anbragt. Læserne skal imidlertid ikke 
her trættes med Gentagelse af noget, som er saa alminde- 
lig kendt som netop Paralyseringsfænomenet; jeg skal 
blot meddele Resultatet af et enkelt af de Forsog, jeg 
foretog for at konstatere, at de Stik, Edderkoppen fik, 
ikke var af lang Virkning. 
Den 27. Juli rystede jeg en Edderkop ud foran en 
Hveps, der ihærdigt søgte. Hvepsen angreb og lammede 
den, saa den laa stille. Jeg tog dem nu begge op i et 
Glas; her lob Hvepsen uroligt om med Edderkoppen, 
indtil den til sidst slap den, begyndte at undersoge den 
ved Munden og slikke dens Mundvedske i sig med stor 
Begerlighed. Skont Edderkoppen bevegede Folerne, for- 
skrekkedes Hvepsen dog ikke, forst da et Ben bevegede 
sig, for den til Side for dog atter at komme igen og slikke 
Mundsaft. 
Hjemme satte jeg Hveps og Edderkop i et lille Lys- 
filter med Sand. Hvepsen tumlede forst flagrende rundt 
i det uden at bryde sig om Edderkoppen; derpaa tog 
den sig atter af denne og prøvede at krybe op ad Glas- 
sets Sider med den. — Om Aftenen var baade Hveps 
og Edderkop forsvundet fra Sandets Overflade. Neste 
Formiddag kom Hvepsen atter frem. Da jeg Kl. 2 ry- 
stede Sandet ud, kom ogsaa Edderkoppen for Dagens Lys; 
den sad i et lille med Spind afgrænset Rum; der fandtes 
intet Æg paa den; den var levende, men ikke livlig. 
Om Aftenen lob den, naar den blev sat paa Bordet, og 
i Glasset tog den en Flue. Den 30. om Aftenen havde 
