196 
gælder ikke overalt; ikke blot er Atax-Arterne parasitiske under 
hele deres Udvikling, og hos andre Former falder enkelte Sta- 
dier ud eller andre Anomalier viser sig. Det parasitiske Larve- 
stadie er af stor Interesse, da man i Juni— August ikke træffer 
mange Insektformer, der har noget med Ferskvand at gøre 
(især Odonater og Nematocerer), uden at de er Værter for 
disse Midder — hvor det imidlertid for Tiden er umuligt at 
finde morfologiske Karakterer forskellige fra Trombidie-Larvernes. 
2. Puppestadie af Limochares og Hvdrachna sidder iflg. tidl. 
Undersøgere med Capitulum (hvor jo Spiraklerne udmunder) 
indboret i Planten, uden at der dog vides noget direkte om 
Respirationen, som for Hydrachnidernes Vedkommende i det 
hele taget er en Gaade. Wesenberg-Lund peger i denne An- 
ledning paa Forholdet, som det jo er kendt, hos Donacie- og 
Mansonialarverne. 
Forf. gennemgaar meget omhyggeligt familievis hvad der er 
kendt og ikke kendt angaaende Hydrachnidernes Biologi, specielt 
hvad angaar A-glegning og Snylteforholdet og har heri indføjet 
sine egne spredte nye Iagttagelser, som i Hovedsagen er flg.: 
Limnochares aquatica, der er almindelig 1 Danmark, træffes 
især mellem Rødderne af Sparganium ramosum, hvorpaa /Eg- 
gene i Maj— Juni kan aflægges i et saadant Tal, at alle Rod- 
der langs Sobredden er farvet ganske røde. Larven parasitisk 
paa Hydrometrider. 
Evlæis-Slægtens Æglægning finder Sted i Juli, og Æggene 
er iagttaget 1 store Masser paa Hydrocharis i Esromsø i Sep- 
tember. Larven er i Maj fundet under Vingedækkerne paa Cv- 
matia coleoptrata, fæstet enten paa Abdomen eller paa selve 
Elytrerne, fra Virum Mose og paa Graphoderes bilineatus fra 
Donse (hvor over 70 pCt. var inficerede). I Maj Maaned frem- 
kom i begge Tilfælde en Form, som Forf. ikke er sikker paa 
er Nymfen (maaske Imago), og da Larven iflg. Litteraturen an- 
gives fra Tipulider og Odonater, er den Mulighed ikke ude- 
lukket at det her drejer sig om en Skiften Vært. 
Diplodontus-Slegten maa lægge Æg i Juni— Juli. Larven 
søger op til Vandoverfladen og smutter op paa de Myg, især 
Corethra plumicornis, der lægger Æg i Littoralzonen. Efter 
meget kort Tid, 8—14 Dage, dør Myggene og Diplodontus- 
Larverne forlader dem og bliver til Puppe i Nerheden af den 
døde Vert. Den dernæst klekkede Nymfe søger ned i Søens 
Littoralzone, hvor den er set løbende om mellem de gamle 
Mygge-Exuvier, og her maa Resten af Udviklingen finde Sted. 
Medens den gennem Dugés’ Undersøgelser kendte Hydrachna 
