296 
milier, hvis Born blev Legekammerater med Carl Larsen 
og Nabobgrnene. Det Borneselskab, der færdedes paa 
Amerikamollen, rummede Navne, der fik en god Klang 
i Danmarks Historie i Tiden ved Aarhundredeskiftet. 
Her skal nævnes Høgsbro (Ministeren), Secher (Rigsar- 
kivaren), Marstrand (Borgmesteren), Flindt (Oberstløjt- 
nanten). Selskabet morede sig saa kongeligt, at en af 
Deltagerne Fru Maja Hart-Olsen f. Secher i 1908 1 ,,Poli- 
tikens Distriktsblad for Frederiksberg“ har kunnet give 
en meget levende Skildring af det herlige Friluftsliv, der 
fortes derude paa Landet. For det var jo Landet; der 
var ikke mange Huse fra Vesterport til „Sorte Hest“ paa 
den Tid. 
Carl Larsen var en yderst praktisk Dreng, der havde 
let ved at fabrikere alt det Legetøj, som Kammeraterne 
behøvede, men han var ogsaa paa sin Plads i Skolen. 
Hans største Interesse var Naturhistorie, i hvilket Fag 
han i Bohrs Skole havde Tauber til Lærer. Han omtalte 
altid Tauber med den største Kærlighed og Beundring; 
det var let at høre, at Lærer og Elev havde sat Pris paa 
hinanden. Kort før Carl Larsen døde, talte vi om Tauber. 
Jeg benyttede Lejligheden til at spørge, om det aldrig 
havde været til at mærke paa Taubers Skolegerning, at 
han stødte sammen med Autoriteterne. Svaret lød, at 
kun en eneste Gang i Carl Larsens Skoletid havde Tau- 
ber ladet en spøgefuld Bemærkning falde til ham om en 
saadan Kontrovers. Tauber var efter Larsens Udsagn en 
mild og elskelig Mænd, retfærdig, fortrinlig som Lærer, 
en Lærer for hvem Ordet Disciplin ingen Vanskeligheder 
frembød. Skoleaarets vigtigste Begivenheder var for 
Carl Larsen de to aarlige Udflugter med Tauber, Udflug- 
ter, der benyttedes til Studier og ikke til Fest. 
Carl Larsen bestod den store Preliminereksamen og 
dermed afsluttedes hans Skolegang. Faderen, der var 
en streng Mand af den gamle Skole, ønskede, at Søn- 
nen skulde afbryde Lesningen. Han var Moller, folgelig 
