Paralyseringen hos Ammophila. 
: Af | 
E. Tetens Nielsen. 
Ammophilerne, der er nogle af vore største Gravehvepse, 
treffer man ofte i Ferd med at grave deres Huller paa . 
sandede og ikke helt ubevoksede Steder; men da Indivi- 
derne lever meget spredt — ikke 1 Kolonier som Bembex 
eller Mellinus — er det ret vanskeligt at komme til at 
iagttage alle Enkelthederne i deres Liv; saaledes er det 
meget sjældent at se dem paralysere deres Bytte, om man 
end nok saa hyppigt ser dem slæbe af med dette. 
Vi har herhjemme 4 Arter af Slegten Ammophila: A. 
sabulosa L., der er overordentlig udbredt, og A. campestris 
Jur., der er mere sjælden og stedegen, begge tilhørende 
Ammophila s. str., og af Underslegten Psammophila \ige- 
ledes to Arter: A. (Ps.) viatica L. (hirsuta Scop.) og A. 
(Ps.) affinis Kirb., hvoraf den forste ogsaa er almindelig 
i Sandegne. De tager alle Lepidopterlarver*), A. sabulosa 
store Ugle- og Maalerlarver, hvoraf der deponeres 1 1 
hver Rede. A. campestris mindre Sommerfuglelarver, hvoraf 
der iflg. Adlerz efterhaanden indbringes flere i hver Rede, 
der saaledes regelmæssigt tilses; Ps. viatica tager store 
Uglelarver, hvoraf der anbringes 1 eller 2 i hver Rede. 
Flere Steder i den eldre Litteratur finder man den Op- 
givelse, at Ammophilerne skulde tage Edderkopper, enten 
udelukkende eller lige saa gerne som Sommerfuglelarverne. 
Saaledes angiver Frisch (1721) for A. sabulosa’s Ved- 
kommende baade Larver og Edderkopper. Lepeletier 
de St. Fargeau (1825), der for sabulosa’s Vedkom- 
*) Ps. affinis’s Bytte er dog ukendt. 
22* 
