326 
forbi den, før den bekvemmede sig til at paralysere den; 
den stak den da én Gang mellem tredie og fjerde Seg- 
ment og gav sig derpaa til med Kindbakkerne at sammen- 
klemme Nervecentrerne i Larvens Nakke, hvorpaa den lod 
den ligge. 
Desuden paaviste Peckhams, at Larven, naar den var 
paralyseret, undertiden kun levede nogle faa Dage, og 
siger herom: „Urnaria stores two caterpillars and in more 
than one instance the second one died and discolored be- 
fore the first one was entirely eaten. The wasp larva did 
not, as might have been expected, find fault with this 
arrangement, but proceeded to attack number two with 
good appetite, ate it all up and then spun its cocoon as 
though nothing unpleasant had occurred". 
Disse Erfaringer strider jo ganske mod Fabres Ansku- 
elser, at Hvepsen nødvendigvis skulde have friskt Bytte; 
ogsaa den Anskuelse, at Byttet behøvede at være fuldstæn- 
dig lammet, mener Peckhams er forkert; de meddeler 
at have iagttaget to Tilfelde, hvor den lammede Larve 
har veret ret levende; i det ene Tilfeelde var det den 
Larve, der bar Ægget, og dette sad stadig fast. 
Adlerz’ og Fertons Undersogelser gaar ud paa det 
samme som Peckhams’, og de kommer til lignende Re- 
sultater som disse. 
Man kan sammenfatte disse nyere Synspunkter under 
tre Sætninger: 
1) Der hersker ingen lovbunden Regelmessig- 
hed’ med Hensyn til, 1-hvilken Orden, Ledd@ene 
stikkes, 
2) Brodden soger ikke serlig Ganglieknuderne, 
men 1 det hajesterderes Omeen, idet Girtene sage 
rest soges fordelt saa godt som muligt igennem 
hele Leddets Udstrekning, og 
3) Paralyseringen foregaar for at hindre Larven 
i at gore Modstand under Transporten. 
Det er forøvrigt interessant at se, at allerede Fabres 
