332 
har skuldrene betydelig mere fremstående og avrundet 
ved en skarpere kurve, næsten vinkelformet, medens ru- 
fipes har skuldrene jævnere afrundet ved en mere lang- 
strakt kurve; den førstes vingedækker når derfor sin største 
bredde straks bakenfor roten, den andens først like foran 
midten; den første er derfor også stærkere indsnøret til 
selve vingedekkernes rot, mens rufipes særlig hos hannen 
nærmer sig mere til underslækten Neliocarus. Der er også 
små forskjelligheter i formen av brystskjoldet, i skjælbedæk- 
ningens tæthet m. v. Det mest afgjørende merke er imidler- 
tid, at den nøgne suturalflek hos melanogrammus- 
hunnerne er forsynet med en distinkt fin punktur, 
som er synlig ved ca. 100 ganges forstørrelse; en sådan 
fin punktur findes derimot ikke hos r%fipes-formerne, som, 
når de er avgnissede eller avskrapede, på suturalflekkens 
plads kun viser merker efter de forsvundne skjzl. Denne 
mikroskopiske punktur har jeg trods undersøkelser ikke 
kunnet finde andetsteds på melanogrammus-vingedækkerne 
end netop på suturalflekken, et sandsynlighetsbevis av stor 
styrke for, at denne er oprindelig nøgen og ikke frem- 
bragt ved gnidning eller på anden mekanisk vis. En lig- 
nende, om end mindre, nøgen suturalflek findes også hos 
andre arter av slækten; men jeg har kun hat anledning til 
a iaktta den hos erinaceus Chevr. og både hos han og 
hun av Zubericollis Fairm. og hos disse arter med en lig- 
nende mikroskopisk punktur. Dette viser, at den nøgne 
suturalflek er et godt artsmerke, som ikke kan bort- 
forklares ved teoretiske betraktninger. 
Av melanogrammus har der hittil kun været iakttat 
hunner. Således nævner K. Flach i Reitters Bestimmungs- 
tabellen der europåischen Coleopteren, Hefte 62. Genus 
Strophosomus s. 221, at han har undersøkt ca. 550 ekspl. 
anatomisk og fandt ikke en eneste han; jeg har selv i 30 
—40 år hat min opmerksomhet henvendt pa saken og 
har anatomisk undersokt hvert eneste ekspl., som jeg pa 
grund av form, litenhet eller lignende kunde. formode var 
