342 
Blomster op paa de Hymenopterer, i hvis Reder de skal 
ind og videreføre deres Udvikling. Men for enkelte an- 
dres Vedkommende er det Moderdyret, der paa sit levende 
Køretøj transporteres ind i dettes Rede, hvor Æggene skal 
lægges og Larven udvikles. 2 
Leptinus testaceus træffes saaledes jævnlig i Pelsen paa 
“maapattedyr som Mus og Muldvarp (Waga, Lesne, Rosen- 
berg m. fl.), antagelig hidlokkede af den udstraalende Le- 
gemsvarme, og Formaalet synes at vere netop det der- 
ved at kunne komme ned i vedkommende Pattedyrs 
Redegang. Larven, der er ukendt, lever sikkert i det gamle 
Redemateriale i Pattedyr- og vel sagtens ogsaa i de ofte 
sammesteds anlagde Bombusreder. | hvert Fald er Imagines 
truffet i Antal i begge Slags Reder (Rosenberg, Heselhaus, 
Gorham). Leptinus’ Biologi kan dog ingenlunde siges at vere 
endelig klaret (jfr. Rischkamp i Zeit. wiss. Insektenböl 1914). 
Sikrere er Forholdet for Cryptophagide-Slegten Anthero- 
phagus. Perris (1809) fangedes en Antherophagus  nigri- 
cornis siddende fastbidt paa en Antenne af en Bombus 
montanus, og han var straks klar over, at det maatte be- 
tyde, at den skulde ind 1 Humlens Rede og Larven leve 
dér. Det har ogsaa senere vist sig at vere rigtigt. Perris 
har senere beskrevet Larven til A. sélaceus fra en Bombus 
sylvarum-Rede, von Gernet Larven til A. pallens fra en 
B. muscorum-Rede, og endelig har Rosenberg taget A. 
nigricornis- og pallens-Larver i Antal i Humlereder. 
Imidlertid forligger der stadig ikke flere Beretninger end 
Perris’ gamle om Moderdyrets Transport paa Humler. Det 
ses aabenbart kun sjeldent. Derfor er der Grund til at 
opnotere eventuelle nye Tilfælde, der iagttages. Et saadant 
foreligger nu, idet Hr. Viceskoledirektor Franck paa Frede- 
riksberg i sin Have i Fasangaarden paa Tropeolum har 
fanget en Bombus hortorum, paa hvis højre Bagtarse en 
Antherophagus nigricornis sad fastbidt, samme A.-Art, 
som ogsaa Perris iagttog. 
Alle de tre evropeiske (og danske) Anfherophagus-Arter 
