﻿tými výběžky a místy se silněji chitinisovanými klínky; buňky 

 vrstvy této měly ráz rozhodně prostě epitheliální a byly silně 

 vyžilé; oproti Pseudoeoccus farinosus nenašel jsem zde tedy 

 žádn5'cii činných elementů žlaznatých. 



Bitní otvor má podobu široké ellipsy, kol kolem jest 

 silněji ehitinisovan^- kruh s četnými vývody voskových žláz 

 a 6 dlouhými chlujDy. 



Povrch zvířete jest celý pokryt různými druhy vosko- 

 vých nití a z nich složených produktů, vývody voskotvorných 

 žláz, voskotvornými ostny, chlupy i jednoduchými chloupky 

 a chlupy. — Lze rozeznávati: 



1. Malé terčovité vývody trojotvůrkové voskotvorných 

 žláz; jsou velmi nepatrné (zevní průměr celého terčku jest 

 0-003 mm.) na obvodu okrouhlé, nebo slabě trojstranné, kupo- 

 loví tě V3'klenuté se třemi okrouhlými, šikmo nahoru a na ven 

 hledícími okrouhlými otvůrky, jež se jeví při posunování mi- 

 krometrickým šroubem jako ústí tří krátkých, esovitě kolem 

 společné osy se vinoucích trubiček; na řezech shledáváme zde 

 váčkovité, několikabuněčné žlázky voskotvorné; sekret těchto 

 ústrojí jest nitkovit}^ nitky se silně drátovitě nebo S-ovitě 

 kolem sebe nepravidelně proplétají a jeví se makroskopicky 

 jako hrudky moučnatě krupicovitého vosku; jsou nejčetněj- 

 šími ze všech druhů žláz a roztroušeny po celém povrchu, ale 

 hlavně na hřbetní straně a postranních hrbolcích. 



2. Střední terčovité vývody voskotvorných žláz na obvo- 

 du se silnějším kruhovitým rámcem, ve středu se 6 otvůrky 

 vý vodnými, z nichž jeden jest centrální, ostatních 5 periferní; 

 histologické složení jako u předešlých, jsou velmi sporé, roz- 

 troušené hlavně na přední polovině břišní strany. 



3. Poměrně veliké terčovité vývody (0-006 mm.) vosko- 

 tvorných žláz o silnějším kruhovitém rámci, prázdném stře- 

 du; na vnitřním obvodu rámce kruh asi se 24 malými otvůr- 

 ky; histolog! cky jsou to složené váčkovité žlázky; jsou roz- 

 sety na břišní straně kolem vulvy; sekret jejich má podobu 

 dlouhých nitkovitých dutých válců žlutavě zbarvených. 



4. Veliké válcovité (cylindrické) oostněné vývody váčko- 

 vitých voskotvorných žláz; popsány byly z většiny Berlesem 

 1893 (grosse ghiandole ciripare dei margini laterali dei seg- 



42 



