362 



og én noget spinklere bagtil; begge noget indenfor Randen. 

 Ingen Tentorieribber. I Phary ngealra us k ler n es 

 Felt to smaa Børster bag Pharyngeallinien ; en lille, stærkt 

 krummet Indsænkning i Symmetrilinien noget bag disse 

 Børster. Bagtil i Feltet to andre smaa Børster paa det 

 Sted, hvor hos andre Carabslægters Larver Armenes Under- 

 kant støder til det ensiforme Parti. Antennerausk- 

 1ernes Felt lader sig ikke afgrænse, men den meget lange 

 Børste, som hos andre Slægter har sin Plads i Antenne- 

 musklernes Felt, er ogsaa tilstede her. Antennalskleri- 

 ten er en forholdsvis snæver og høj Ring med en kort dor- 

 sal og en lang ventral Børste. Collum omtrent saa lang 

 som Epikraniets Kant mellem Ocellarlinien og Cervikalfuren. 

 Occiput med stærk konkav Indskæring. Epikranial- 

 sømmen noget mindre end Mds. Basislinie. Epikra- 

 niets Sider stærkt buede. Svag Antydning af den længde- 

 løbende, dorsale Distal fure; kort, længdeløbende, dorsal 

 Proxim alfure. Vertex er ret tydelig. Af Epi kraniets 

 dorsale Børster findes: a) en ret kort i Proximalfuren, 

 b) en lang i Distalfuren, c) en meget lang midt imellem, 

 d) en middellang i Vertex, e) en ret kort udenfor den api- 

 kalt gaaende Gren af Cervikalfuren. Ocellarfeltet er mørkt 

 farvet. Sex veludviklede O c eller' i to lodrette Rækker, 3 

 i hver Række; 2 er dorsale, 2 pleurale, 2 ventrale. Børster 

 i Ocellarfeltet: en meget lang og en kort paa Dorsalsiden, 

 en mellemlang paa Ventralsiden. — Kranieundersiden: 

 Pleurostoma kort, sammensmeltet med Antenneskle- 

 riten. Hypostoma kraftig kitiniseret. Dets trekantede 

 Del er c. Va længere end Gularsuturen ; bærer: a) en mel- 

 lemlang Børste midt imellem Cardokondylen og Feltets For- 

 hjørne ved Symmetriplanet, b) en lignende Børste i Feltets 

 nederste Trediedel. Tentoriets ventrale Fixerings- 

 sted er en ret stor, paa langs sammenpresset Ringfortyk- 

 kelse. Ventrale, længdeløbende Proximal fure og 

 Distalfure begge svage. Epikraniets ventrale Bør- 

 ster: a) en veludviklet under Antennalskleriten, b) en lang 

 i Midten af en tænkt Linie mellem Ocellarfeltets Under- 



