98 
do předu prodlužuje. 2. Genitalie © vynikají ze zadečku. Dru- 
hové znaky odlišné nejsou sice příliš závažné, ale přece je uvádí 
me. Crassiseta brevipennis z Cibulky má tykadlovou štětinu 
rovnou (nikoliv zalomenou), třetí článek je na hřbetní straně a 
na špičce černý. 
Na Crassisetě nejvíce naši pozornost zajímají zakrnělá 
křídla. Costa jako mohutná obruba obkličuje křídlo až do rohu, 
asi podél poslední třetiny předního kraje na křídle splývá costa 
s třetí podélnou žilkou v tlustý chitinový okraj. "Toto splynutí 
představuje prvou odchylku zakrnělého křídla od normálně vy- 
vinutého. Na křídle nezakrslém sice se také třetí podélná žilka 
zahýbá vlnovitě ke druhé, probíhajíc s ní rovnoběžně směrem 
k rohu křídlovému, ale costa za jejím ústím vroubí kraj křídla 
až k ústí 4. podélné žilky, kdežto v křídle zakrslém costa splý- 
vajíc s 3. podélnou žilkou přestává s touto v rohu křídla. Tedy 
lze říci dle systematiky, že »costa vroubí křídlo až k ústí 9. 
podélné žilky«, kterýž poměr vyskytuje se u značného počtu 
rodů podčeledě Chloropinae. Costu zdobí po celé délce řada tu- 
hých a dlouhých štětin, které u ostatních Chloropin bývají tenčí 
a kratší. Mohutnější osrstění vyskytuje se pravidlem na zakrně- 
lých křídlech muších nejen poměrně (u vztahu ke skrovnějšímu 
obsahu), ale i skutečně. Z podélných žilek ve křídlech možno 
zaznamenati 1., 3., 4., 5 a velmi zakrsalou 6., jak se vůbec 
u Chloropin vyskytuje. Prvá a třetí splývají právě na konci 2. 
třetiny předního kraje křídlového s costou. Za odvětvením 3. 
žilky ke kořenu křídla jest viděti malý výběžek v přímém pro- 
dloužení žilky, což činí dojem, jakoby 3. žilka vybíhala jako 
samostatná větev z kořene křídla: 4. žilka postupuje s 3. skoro 
rovnoběžně až k náhlému ohybu 3. ke kraji. Zde spojuje se 4. 
prostřednictvím prvé příční žilky s 3. a náhle se zahýbá k zad- 
nímu kraji křídla napodobujíc zadní příční žilku: chybí tedy snad 
v zakrsalém křídle Crassisety zadní příční žilka. 
O tomto ponětí může vzniknouti spor, neboť poslední za- 
hnutá část 4. žilky vypadá zcela jako příční zadní žilka, která 
jsouc šikmo postavena, uzavírá splynulé základní a terčovité 
políčko. Podobná poloha příční žilky vyskytuje se v muších 
křídlech zřídka.*) Mimo to v zakrsalých křídlech Stenopteryx 
i Amalopteryx vždy 4.žilka probíhá za přední příční žilku ještě 
*) Psilinae, Geomyzinae a některá z Drosophilin i z Empid mají z. př. č. 
rovnoběžnou se zadním krajem křídla, což připomíná polohu sporné části 
žilkové. 
