a = 44 
spívajícími. larvami vosími a sice hlavně v buňkách u krajů. 
Byly značně silnější a i delší, takže z nich vyčnívaly. Protože 
kolonie vosí na zimu hyne a na larvách těch bylo viděti, že 
mají ještě daleko do ukončení svého vývoje, bylo patrno, že 
v rozrušeném hnízdu a jeho okolí musí přezimovati. Vyňal jsem 
jich z jednoho hnízda asi 10 a vložil je do malé, široké sklenice 
na zavařeninu, do které jsem nasypal lesní kyprou prsť, promí- 
senou částečkami rozdrcených pláství a starým jehličím, aby 
byla hodně vzdušná. Larvy ihned zalezly. Sklenice byla jen 
lehce přikryta, aby vzduch měl hojně přístupu a obsah její byl 
stále dosti vlhký. Larvy prorývaly prst, sesílily, dostaly na těle 
dříve hladkém plno výčnělků a tuhých chloupků a později bylo 
patrno, že jsou to larvy nějaké velké mouchy. Přes zimu stál 
chov tento v mírně topeném pokoji a larvy jevily celý ten čas 
dosti známek života; čas ob čas vylezla některá z nich navrch, 
zdržela se nějakou hodinu nahoře a zaryla se znovu. Velikosti 
jejich, byť i pomalu, přece dosti znatelně přibývalo. 
V březnu bylo znáti na nich jakýsi neklid. Prorývaly stále 
prst a měnily stále místo, kdežto dříve i kolik dnů zůstaly 
klidně ležeti u dna nebo u stěny sklenice. V domnění, že mají 
snad hlad, dal jsem do sklenice lžičku medu. Část půdy jím 
brzo prosákla, leč nepozoroval jsem, že by se larvy k tomu 
místu táhly. Za to však místo to, v několika dnech silně zplesni- 
vělo, což však larvám neškodilo. Koncem března a začátkem 
dubna zakuklily se larvy. Až 1:5 cm dlouhé soudečkovité kukly 
byly zejména v předu značně objemné a konec exuvie by 
opatřen krátkým výčnělkem. Proměna v kuklu odehrála se při 
povrchu a všechny kukly ležely asi 1—2 cm hluboko v zemi. 
Dne 16. května nalezl jsem ve sklenici prvé dva pěkné 
velké exempláře prosvitky lačné (Volucellainnanis L.) 
a postupně až do 2. června opustily i ostatní kusy kuklu. Jedna 
zahynula. 
Moucha tato podobá se jak velkostí těla tak i zbarvením 
vose obecné. Též přímočárný let její upomíná i svým bzukotem 
na let vosy. Tyto vlastnosti umožnily zvířeti, že se vosám při- 
způsobilo a stalo se, jak z uvedeného patrno, pravým cizopas- 
níkem vosy obecné. Tato podobnost vosám dovoluje mouchám 
vniknouti do vosího hnízda, kdež nakladou vajíčka do buněk 
pro vosí vajíčka připravených a ponechávají pak krmení vosám. 
Protože, jak řečeno, vosa obecná staví hnízda pod zemí, umož- 
ňuje temnota tento podvod. 
