R | === == ucunumí camo jš 
síly. Rychlost letu smrtihlava právem nazvati možno střelhbitou 
a pohyb křídel je tak rychlý, že jich v letu ani postřehnouti 
nelze. Další tvrzení téhož entomologa, že musí smrtihlav ná- 
sledkem krátkého sosáku na daleké pouti hladem záhynouti je 
dosti nepředložené; vždyť u nás jako na jihu dostatek lehce 
dostupné potravy najde, an u nás také s kůry stromů sladké 
šťávy prýští a včely domácí i divoké med snášejí. 
Četl jsem nedávno zprávu jistého sběratele motýlů z Mo- 
ravy, kde zcela vážně tvrdí, že »k nim přiletují smrti- 
hlavi od severu«. Tímto »vynálezem« zabity rázem všechny 
theorie. Neudám pramen, ale radím redaktoru onoho, jinak do- 
brého listu, aby takovou  »vědu« ponechal vždy do prvního 
aprilového čísla. 
Než, k věci. Stejně jako smrtihlav přiletují k nám z jihu 
i jiní vzácní hosté z rodu lyšajů, jsou to: Daphnis nerií L., 
Chaerocampa celerio L. a Deileph. lineata F., var. livornica Esp. 
Housenky D. nerii L. často na bobkovnici nalezeny a vypěsto- 
vány. Lyšajové bývají však menší, než oni na jihu vylíhnutí; 
naproti tomu smrtihlav severnější velikostí nad jižního vyniká. 
Že housenky smrtihlava v střední a severní Evropě nebý- 
vají nabodány lumky, kdežto na jihu velmi často se tak stává, 
je také důkazem, že jižní nepřatelé housenek z řad Tachinů a Ichneu- 
monidů smrtihlava k nám doprovázeti nemohou a naše druhy 
těchto cizopasníků tvrdé kůži housenky přizpůsobeny nejsou. 
Jediná zpráva (Zeitschrift fůr Entomologie, Neudamm, 3. B., 4. 
H. 1898) oznamuje, že z pupy smrtihlava vylíhlo se as tucet 
much, které jako Chaetoliga xanthogaster Roud. rozpoznány 
byly. Tento druh nalezen často v housenkách Sphinx ligustri, 
Smer. ocellata a populi. V květnu I. r. zesnulý anglický lepido- 
pterolog F. Moore našel před lety v okolí Salisbury housenku 
smrtihlava na brambořišti. Po 6 nedělích vylíhnul se lyšaj, 
v jehož dutině břišní nalezena as 10 mm dlouhá larva jakéhos 
Ichneumonida. Opakuji ještě jednou, že nebýti příletu z jihu, smrti- 
hlav by v krajích našich byl velkou vzácností, an mnoho pup při pře- 
orávání polí na zmar přichází. Nasbíral jsem vždy při vyorávání 
a vybírání ranných zemáků (Jánovek) hojně pup, které by jinak 
byli lidé a ptáci zničili. Jen na polích s zemákem pozdním mají 
pupy času k svému konečnému vývoji v lyšaje. Pole, na jehož 
částech střídavě jsem pupy sbíral, bylo ze tří stran uzavřeno 
lesem i hledal jsem v kypré zemi lesní pod mechem pupy 
smrtihlava, avšak nenalezl jsem ni jediné; zdá se, že pupy ne- 
