86 
milují přílišné vlhko lesa. Na kustovnici žijící housenky pupí se 
zajisté také v kypré zemi přiléhajícího pole. 
Venkovský lid v okolí Brandýsa n. L. zove pupy smrti- 
hlava »vrtákem«, patrně pro pohyb článků břišních. 
Nelze upříti, že smrtihlav na svém neustálém postupu na 
sever, dnes v mnohých jižnějších krajích zdomácněl; totiž, že 
kmen tam z jihu přilétnuvší se následkem příznivých poměrů 
existenčních trvale usadil a další generace samostatně i bez pří- 
letu z jihu udržuje. Takovéto trvalé usazení jmenujeme akkli- 
matisací. Hranice tyto přesně stanoviti je dnes nemožno, schází 
věrohodné zprávy. Nejsevernější hranicí stálého pobytu smrtihlava 
zdají se býti tyto země: Jižní Rus, Rumunsko, Uhry, Jižní Mo- 
rava (?), Dolní a Horní Rakousy, Tyroly, Jižní Bavory, Švýcary, 
a Sev. Francie; v ostatních částech střední a severní Evropy 
nutno smrtihlava za občasného hosta považovati. 
Jest nápadno, že v některých krajích se smrtihlav po řadu 
let neobjeví, až pojednou za příznivých okolností hojně se vy- 
skytovati počne.*) Podobně tvrdí i rolníci z okolí Brandýsa n. L., 
že tam dříve smrtihlav nebýval, ač nyní dosti hojně se objevuje. 
Nejsevernější hranice rozšíření smrtihlava je sev. Rusko 
(okolo Petrohradu některá leta velmi hojný, jindy zase úplně 
schází), dále Finsko, Švédsko a Norsko až přibližně ku 65. st. 
sev. š. V Anglii jest smrtihlav každoročním hostem dosti hoj- 
ným. Překvapení způsobila zpráva o nálezu smrtihlava za po- 
lárním kruhem na Lofotech; byl sem patrně některou lodí z krajin 
jižnějších zavlečen. V Sibíři smrtihlav schází. 
Vše, co jsem v tomto článečku snesl, kotví na zprávách 
vážných entomologů, jež jsem z různých pramenů shledal, dále 
na dlouholetých zkušenostech mých přátel lepidopterologů, 
z nichž některé jsem již jmenoval a konečně na dlouholetých 
zkušenostech a pozorováních mých vlastních. 
Pojednání toto má za účel vzbuditi zájem našich českých 
sběratelů a pohnouti je, by při hledání housenek a chytání ly- 
šaje smrtihlava veškerá důležitá data, jakož i různé zajímavé 
okolnosti přesně zapisovali a V našem Časopise uveřejňovali. 
*) Docent M. Gilmer sděluje analogickou zprávu ohledně Deil. galii. Praví, 
že tohoto lyšaje u Stralsundu, jakož v celém sev. Německu dlužno považovati 
za přistěhovalce, an prý v některých letech housenka a lyšaj v masách se ob- 
jevují, aby pak na řadu let úplně zmizeli, Dalo by se očekávati — praví dále 
— že příští rok po tak hojném vyskytnutí se, bude tento lyšaj zase hojný, stává 
se však pravý opak; vzdor bedlivému hledání nenalezena ni jediná housenka. 
(Int. Ent. Zeitschr..Guben. Jahrg. 1. Nr. 24. pag. 176.) i 
