114 
sebe do předu středem desky až asi do poloviny délky, jsou 
stejnotvaré s ostny článku análního. — (Chlupy dosti dlouhé, 
řídce rozptýlené: na dolním obrysu, na hrbu, odtud nahoru 
směrem k hornímu rohu — odtud pod horním okrajem, nad 
ostny cosi přes polovinu délky (vzato od zadu). 
Zevní pochva dosahuje konce genitálního článku, v zadu 
zaokrouhlená, v bas. polovině šupinatě, v distální jemně podél 
načrtaná. 
Zevní kladélko. Tělo: velmi široké, nadlištní jemně 
kosočtvercované, podlištní načrtané, lištna táhne se středem 
k hornímu kraji konce; tento vzniká náhlým súžením, jest na- 
horu obloukovitě prohnutý, 005 mm široký, koneček zaoblený se 
zejkem na 0:13 4m od konce vzdáleným. 
Vnitřní kladélko dlouze trojúhelníkovitě sekáčkovité, 
se zaobleným koncem, pupíčkem a lištnou na dolním okraji. 
Zbarvení černohnědé a žlutohnědé. 
Rozměry — velké zvíře; 4 mm měřeno ke konci slo- 
žených křídel. 
Vývojiště: neznámo, asi hruška, soudě dle příbuznosti 
s Ps.pyri simuláans etc. 
Larvy: neznámy. 
Způsob života: neznám; byly sbírány 4. list., tedy asi 
přezimuje. 
Početnost: znám 3 kusy: 29 al G. 
Zeměpisné rozšíření: chytil ji ve 3 exemplářích 
L. Lombard, v  Serves, Hanmtes Alpes, France (4. listopadu); 
popis dle exemplářů Coll. Dr. L. Melichar, Videm. 
Úvaha: Jest velmi blízká k Psylla pyri i křídlem, 
samčími kleštěmi, myslíme-li sí zakončení u pyri vytažené a 
do předu ohnuté. i © genitálním článkem, který naznačuje již 
vykrojení horního okraje. Orgány Ps. bidens jsou tedy pri- 
mitivnější — a ony P. pyri dají se z těchto velmi dobře od- 
voditi gradací: buď větším súžením, vytažením buď vykrojením. 
2. Psylla nobilis MW. D., revise a synonymie. 
Meyev-Diiv popsal r. 1871. Psyllu, kterou považoval za 
n. sp. pod jménem nobilis (Psylloden pg. 994).  Krafounký 
popis jeho nestačí na stanovení specie a typy, které od něbo 
obdržel Loew, byly tímto synonymovány s costalis Flor. (bona 
sh. sec. Loew — pyrastri Loew sec. Šulc). 
o 
