L = ——— 123 
rání uspokojen. Poněvadž následkem chladného počasí křísky 
ještě nebyly úplně vyvinuty, nenašel jsem mnoho cikad, přece 
však několik nových druhů, které jsem ve spisech cís. Akademie 
věd ve Vídni popsal. 
Nová odchylka Carabus hortensis L. 
Napsal Josef Šulc. 
Dne 2. října 1907 nalezl jsem pod kameny v oboře u So- 
botky tři exempláře Carabus hortensis L., z nichž jeden 
exemplář 3 v útvaru povrchu krovek, obyčejně velmi nepro- 
měnlivém, již při ohledání pouhým okem jeví patrnou a zají- 
mavou odchylku od formy původní. 
Carabus hortensis L. má krovky pravidelně, hluboce rý- 
hované se třemi řadami zlatoměďově lesklých jamek. Každá 
jamka tvaru poloměsíčného obrácena jest vnitřním okrajem ke 
kořenu krovek a šíří svou přerušuje tři mezirýží; mezi řadami 
jamek jest pět mezirýží nepřerušených. 
Paradigma Dra Fr. Sokoláře, uveřejněné v Entom. Wochen- 
blatt z roku 1907, čís. 23 a násl., zní pro tuto soustavu takto: 
ppptssstppp. To znamená, že činí tři ppp dohromady jedno 
primaerní, tři sss dohromady jedno sekundaerní, t pak samo- 
jedině tertiaerní mezirýží. 
Jest tedy mezi dvěma středními p sedm mezirýží. 
U odchylné formy, mnou nalezené, která barvou shoduje 
se s formou obecnou, při slabém zvětšení, mezirýží ke konci 
krovek mizí, tak že konce krovek jsou zrnité, což se ostatně 
vyskytá častěji. Avšak jamky, jichž jsou též tři řady, jsou 
slaběji lesklé, něco menší, “při tom ale zabírají šíři pouze jed- 
noho, totiž primaerního mezirýží, které splynulé jest z Části a 
poněkud se dvěma sousedícími, tertiaerními. 
Po boku mezirýží mezi jamkami, tedy primaerních, nazna- 
čeny jsou rýhy dvěma málo pravidelnými řadami hrubších teček. 
Mezi dvěma primaerními p pak, místo sedmi mezirýží jest jich 
toliko pět. 
Paradigma Dr. Sokoláře by tudíž znělo pro tuto odchylku: 
ptssstp. 
