2 
æsker fulde af javanesiske Dyr af en Samler (Orchidé- 
Gartner Waterstradt paa Lyngbyvejen), der kom hjem fra 
en Forretningsrejse i Indien. Hauschild havde kobt Dy- 
rene ubeset, idet Waterstradt ikke havde meget Begreb 
om hvad der var iKasserne, da hans Malajer havde fore- 
taget Indsamlingen og ogsaa tilloddet Kasserne. Den ene 
af disse viste sig at indeholde ca.400 Stk. af en stor Bille, 
ganske almindelig, som Hauschild havde nok af i Forvejen. 
Han viste mig smilende Kassen, og vi morede os begge 
hjerteligt over de snedige Malajer, der havde tjent sig en 
let Dagløn ved at foretage en Masseindsamling af en saa 
dan almindelig Kæmpe. Naa, Ulykken varjoikke saa stor, 
for Hauschild stod i Bytteforbindelse med en Masse Men- 
.nesker i Udlandet og han kunde sagtens faa anbragt i 
hvert Fald Størsteparten af de 400. 
Hauschild var aldrig gladere, end naar der kom Folk 
for at se paa hans prægtige Dyr. Mest glædede det ham 
naturligvis, naar der kom Samlere, der havde Forstand 
paa det, de saa, men allergladest var han, naar Forskerne 
kom, enten det nu var de hjemlige, der kom for at tage 
ud af Samlingen til Museet, eller fremmede, f. Eks. Ge- 
bien fra Hamburg, eller Ohaus fra Berlin, der kom for 
at gennemarbejde og bestemme de sidst erhvervede Tene- 
brionider og Rutilider. En enkelt Gang udstillede han store 
Dele af sin Samling i sit Hjem for Borgerne i Gentofte, 
og han glædede sig af Hjertet over alle de begejstrede 
Udraab han hørte fra de mange Mennesker. 
Naar man besøgte ham i hans Hjem, blev man mod- 
taget paa det bedste af ham og hans prægtige Hustru, 
og efter nogen Samtale blev man ført op i Værtens Ar- 
bejdsværelse, det allerhelligste, hvor han arbejdede med 
sine Dyr. Ofte naar han havde faaet en af sine store Sen- 
dinger hjem, var Værelset fyldt, saa der næppe var Plads 
til Gæsten. Man skulde tro, at Hauschild var druknet i 
Mængden, men i kort Tid var der alligevel Orden i 
Tingene, det brugelige stillet op, paa Vej til Kasserne 
