28 
eller byttet bort, og Hauschild var travlt beskæftiget 
med Bestemmelsan, saa der gik vist meget lidt til Spilde 
hos ham. 
Da Hauschild blev en ældre Mand, bestemte han og 
hans Hustru at hans pragtfulde Samling efter hans Død 
skulde tilfalde Zoologisk Museum, og der er den da ogsaa — 
nu anbragt vel installeret i nye Skabe, men desværre ikke 
let tilgængelig for andre end Videnskabsmænd paa Grund 
af de sørgeligt indskrænkede Pladsforhold paa Museet. 
I Entomologisk Forenings Liv deltog han gerne. 
Han tog livlig Del i Diskussionen efter Foredragene, for- 
talte gerne en Oplevelse fra sit lange arbejdssomme Liv. 
Ved festlige Lejligheder var han den muntreste og livlig- 
ste af Deltagerne og 'gav gerne sit Bidrag til den alminde- 
lige Munterhed ved at foredrage en eller anden munter Sang. 
Undertegnede vil f. Eks. ikke glemme hans skælmske Gen- 
givelse af Sangen om Die Menschen und die Cigarren. 
For den, der lærte ham at kende, da han alt var en 
ældre Mand, afklaret og med Mildheden udbredt over sig, 
staar ham som Typen paa den fuldendte Hædersmand, 
som Ridderen uden Frygt og Dadel. Han var en smuk Mand, 
høj og kraftig bygget; han var retliniet og ligetil, ube- 
stikkelig, hensynsfuld i sin Optræden, gæstfri og enestaa- 
ende gavmild og hjælpsom. Og han var Typen paa den 
gode Dansker, hvem Fædrelandets Vel laa stærkt paa Sinde, 
og han var i sine sidste Aar meget bekymret for, hvor- 
ledes det skulde gaa Danmark i den Kamp som han 
vidste stundede til, og han havde en dyb Anelse om at 
Kampen var nær forhaanden. 
Af Entomologisk Forening og af de nulevende Viden- 
skabsmænd, og ogsaa af dem, der i den lange kommende 
Fremtid skal nyde godt af hans Arbejde, vil han da 
blive berømmet for sin sjældne Gavmildhed og sin enestaa- 
ende Uegennytte, og der vil fra alle Sider lyde en Tak 
til hans Minde, fordi han ikke betragtede sine Skatte som 
