81 
de fangnetspindende Vaarfluelarver har formaaet at skjule 
deres Spind saa længe. 
Det Sted, hvor jeg holder mest af at samle ved Nørholm, 
er paa Engen udenfor Skoven nordvest for Linding Bro 
langs Aaen op mod Yderik. I denne Aa er Aphelocheirus 
almindelig, hvor Bunden er stenet, og hvor Vegetationen 
er sparsom. Her flyver Danmarks største Guldsmed Cor- 
dulegaster annulatus. Man skal være meget heldig og 
meget rap paa Haanden, hvis det skal lykkes at fange den 
paa Solskinsdage; paa Graavejrsdage, naar den hænger 
paa en Dunhammers Blade, gaar det lettere. Ogsaa en 
anden af vore sjældne Guldsmede Ophiogomphus ser- 
pentinus tog jeg paa denne Eng. Og her er et Utal af 
Fluer og Tæger. Mærkeligt er det at se den store Vand- 
løber Hydrometra aptera i hundredevis færdes paa alle Aa- 
løbene. Selv paa de allermest rivende Strømhvirvler gaar 
den med lige stor Lethed paa tværs af Strømmen, op mod 
Strømmen eller med denne; den synes næsten at svæve 
hen over Vandet, snarere end at gaa derpaa. Jeg faar, 
inden jeg rejser fra København, Ordre til at se efter Fluen 
Atherix ibis. Engen er vrimlende fuld af den, og henne 
paa Brobjælkerne ved Linding Bro hænger dens Æg 
i store Bunker blandet med de døde Hunner. Jeg gider 
tilsidst ikke se Dyret og nøjes med at tage nogle faa Stykker 
med hjem. Ved min Hjemkomst faar jeg at vide, at det 
slet ikke er den almindelige Afherix ibis, jeg har fanget, 
men den meget sjældne AZherix marginata. En Trøst 
er det dog, at den er almindelig ved Nørholm. En Flue- 
samler viser mig et Stykke af den meget smukke 7hereva 
ardea og paalægger mig at faa nogle Stykker med hjem. 
Jeg lover ham at gore mit bedste, og da jeg en Dag 
gaar nede i Nørholm Skov paa en Eng lige ved Aaen, 
ser jeg en Thereva, som jeg hurtig faar i Nettet. En over- 
fladisk Undersøgelse lader mig ane, at det virkelig er en 
Thereva ardea, jeg har fanget. I de følgende Dage fanger 
6 
