87 
ligget under denne Sten. Historien er altsaa sand, jeg 
havde dog ellers troet, at denne uendelig triste Beret- 
ning om Præsten, der blev henrettet for et Mord, han ikke 
havde begaaet, var fri Opfindelse af Digteren. Læreren 
iAlboge, som er en i Egnens Historie meget bevandret Mand, 
fortæller mig siden, at der er ikke andre Unøjagtigheder 
hos Blicher end den, at Præstens Datter var forlovet med 
Dommeren. Det var hun ikke. Og saa en Ting til faar 
jeg at vide: Prestens Søn rensede faa Aar efter sin 
Faders Minde. — Vi træder ud paa Kirkegaarden, gaar hen 
til et højt, smukt Mindesmærke: Søren Kanne staar der og 
et af Blichers Vers fra Sangen om Søren Kanne. Han har 
altsaa ogsaa levet, og hernede paa Stranden var det, at han 
udførte den Daad, som vil lade ham leve langt ud i Frem- 
tiden. Bakkerne ved Albøge udmærker sig ved at være 
de mest sandede og mest plantefattige, jeg har set. 
Men det vrimler med Dyr paa de Krageklo, Snerre og 
faa Græstotter, der vokser der. Sphinx galii-Larver faar jeg 
stadig i Ketseren, Larven til Biston zonarius er almindelig, 
og af en saadan Sjældenhed som Coreus scabricornis van- 
ker der 3 Stk. og Yalla dumosa findes der ogsaa. Og saa 
er 2den-Læreren i Byen en saare interessant og inter- 
esseret Mand, som kender sin Egns Historie og Plante- 
verden til Bunds og som bliver yderst glad, naar en Na- 
turforsker vil besøge ham. 
Lolland. Naar man i Fortegnelserne ser hvormange 
Sjældenheder, der er taget paa vore sydlige Øer, saa er 
det med store Forventninger, man begiver sig paa Eks- 
kursion til disse Egne. Men det maa vistnok siges, at det 
i hvert Fald for Egedyrenes Vedkommende bliver en Skuf- 
felse. For de Egeskove, som i ældre Tid i saa rigt Maal 
dækkede Lolland er nu næsten borte, og skal man have Ege- 
dyr, maa man være der i længere Tid end en Sommer- 
ferie tillader. Ogsaa Risgærderne er det anderledes med, 
end det varigamle Dage, der er færre af dem, og der er 
for meget Poppel i dem, nu der findes, Ser man imidlertid 
