88 
bort fra disse to Ting, saa bringer et Ophold paa det syd- 
lige Lolland Samleren megen Glæde. 
Jeg tager fra Maribo til Ryde for at se de gamle Ege 
ved Christianssæde. Idet jeg træder ud af Stationsbygningen, 
ser jeg en lille Muddergrøft, hvorover der sværmer en køn 
gul Flue. Efter noget Besvær faar jeg et Eksemplar fat; 
det er Oxycera Fallenii, en-af vore sjældneste Vaabenfluer. 
Det lykkedes mig at faa en større Række af Arten med 
samt dens Æg og smaa Larver. Muddergroften synes 
at være et mærkeligt Opholdssted for Larven til saadan 
et straalende Dyr, det minder meget om Tropernes farve- 
prægtige Scarabæer, hvis Larver-lever i Gødning. — 
De gamle Ege faar mit Besøg; den ene af dem er des- 
værre faldet for Stormen, siden jeg var der, og vi er atter 
et Naturmindesmærke fattigere. Selvfølgelig gør de Ind- 
tryk paa mig, de gamle Ege, men ingen af dem kan efter 
min Mening stilles ved Siden af Snoegen ved Jægerspris. 
Mens jeg gaar rundt i Skoven, ser jeg paa de mange fæl- 
dede Ege, der ligger paa Jorden. En af dem bærer Nr. 439; 
jeg ser efter paa de andre, de har ogsaa Numre, og det 
viser sig, at det virkelig er Aarets Høst disse 400—500 
stolte gamle Træer, saa det er ikke saa løjerligt, at Ege- 
skovenes Saga foreløbigt er ude. Paa samme Maade er 
man nemlig faret frem i de andre lollandske Egeskove, 
Arbejderne har skrællet en Ring af Barken foroven, Saft- 
løbet er standset, og Træet har været et let Bytte for Saven. 
Barken er gaaet til Garverierne, Treet til Savverkerne, 
og Bogen har indtaget den ledige Plads. En kendt uden- 
landsk Billesamler, som nu er dansk, gik en Dag i Skovene 
ved Bremersvold og samlede. Han var meget stolt af 
et Stykke af Lymexylon navale, som han havde fanget. 
Da han omtrent var færdig med Turen, traf han en gam- 
mel Arbejder, som var i Færd med at barke Ege af. 
Arbejderen bad om at faa Samlerens Dyr at se, og Sam- 
leren viste ham glædestraalende det meget sjældne Dyr. 
Den gamle sagde imidlertid, at deroppe, hvor han sad, 
— ————— 
