146 
P. rufipes Westw. 
1832 Paramesius rufipes Westwood Philos. Magaz. (3) I, 129. 
1834 Diapria nervosa Nees Hym. Ichn. aff. Mon. II, 335. 
1858 Paramesius rufipes Thomson Öfv. kgl. Vet. Akad. Förh. XV, 370. 
1898 3 i Dalla Torre Cat. Hymen. V, 448. 
1908 a ,, Gaulle Cat. syst. biol. Hym. Fr. 114. 
Parapsidefurer tydelige. 1. Bagkropsled meget langt. 
- Scutellum med 2 runde Gruber. Folehornene hos Hannen 
meget lange, 13-leddede, hos Hunnen kortere, ogsaa 13- 
leddede, noget kolledannede. Sort; Folehornene (hos Hun- 
nen med Undtagelse af de 5 yderste Led), Vingeskellene 
og Benene rode. L.4—6 mm. England, Sverige, Danmark, 
Tyskland. 
Lever iflg. Gaulles Katalog, der ingen Kilde angiver, 
i Eristalis sp. 
Tropidopria. 
Kun 1 Art af denne Slægt kendt ved Ferskvand: 
Tr. conica Fabr. 
1775 Ichneumon conicus Fabricius Syst. Entom. 343. 
1834 Diapria conica Nees Hym. Ichn. aff. Mon. II, 325. 
1858 re: ,… Thomson Öfv. kgl. Vet. Akad. Förh. XV, 360. 
1894 Tropidopria conica Ashmead Bull. U. S. Nat. Mus. XLV, 418. 
1898 en » Dalla Torre Cat. Hymen. V, 439. 
Folehornene hos Hannen med 14 Led, hos Hunnen 
med 12 Led og kolledannede. Sort; Folehornene brune, 
hos Hannen ved Roden gule. Benene brungule, hos Han- 
nerne gule. L. 3—4 mm. Omtr. hele Europa, Nordamerika. 
Iflg. Ashmead baade i Europa og Amerika Parasit i 
Eristalis tenax. 
Ceratopria. 
Kun 1 Art træffes ved Ferskvand. 
C. lacustris Schulz. 
1910 Ceratopria lacustris Schulz Ann. Biol. Lac. IV, 203. 
