173 
gæld stemmer overens med Heymons’. Ikke blot har jeg 
aldrig, i det meget store Materiale, der har staaet til min 
Raadighed, iagttaget nogen Parring i Ægget, men tvert- 
imod ligger i dette alle Imagines urørlige, til endelig den, 
der ligger yderst ved Skallen, gnaver Hul igennem denne 
og bryder ud; først efter en Tids Forløb begynder saa 
den nermest liggende — og kun den — at bevæge sig, 
dreje sig rundt og gaa ud, og saaledes vaagner de forst 
en efter en til aktivt Liv. A priori vilde det ogsaa, som 
Heymons hævder det, være mærkeligt om en Akt som 
Parringen, der dog maa antages at medføre forøget Ilt- 
forbrug, skulde finde Sted i det aflukkede, iltfattige Æg; 
Heymons' og mine lagttagelser maa absolut forstaas saa- 
ledes, at det først er, naar der er bidt Hul af en „Fore- 
gangsmand“, og Ilten fra Vandet lettere faar Adgang til 
/Eggets Indre, at de, der er nærmest Hullet, efterhaanden 
som Ilten trænger længere ind, vaagner op. At faa Enocks 
og Rimsky-Korsakovs lagttagelser til at passe sammen 
med Heymons’ og mine synes ugorligt, men hvad det be- 
tyder, at der kan gores saa forskellige lagttagelser, tor jeg 
ikke afgore. | 
Som Vært for Hovedformen anfører Enock Nofonecta- 
Æg, Dytiscus marginalis-Æg og Colymbetes-/£Eg, Rimsky- 
Korsakov Dytiscus og mindre Dytiscider i Alisma- og 
Calla-Stzngler, Heymons Ranatra linearis- £g og Ussing 
Aphelocheirus Montandoni-Æg, altsaa Vandkalve og Vand- 
tzger, men ingen Guldsmede. Der klækkes mange Snyl- 
tere af hvert Æg, indtil 44 (Notonecta: 1 Han + 13 Hunner; 
6 Hanner + 28 Hunner; 1 Han + 8 Hunner; 6 Hanner 
+ 20 Hunner. Ranatra: 11-16, fordelt f. Eks. med 4 Hanner 
+ 12 Hunner. Colymbetes: 1 Han + 8 Hunner. Dytiscus 
indtil 50 Eks.). Jeg har taget en Hun af denne Form svom- 
mende i Vandet i en lille Dam i Slotsparken i Hillerod 
20/, 11, og jeg har 16/, 11 ved at dissekere Dyziscus-Æg 
fra Alisma i Hjorteso ved Hillerød i et enkelt Æg fundet 
9 hvide Pupper, alle Hunner, af en Prestwichia, der paa Grund 
