231 
ben), tydeligt nok tilpassede til at leve deres Liv i Vandet, 
hvor de tager deres Føde, "anbringer deres Æg osv. 
I Modsætning hertil er Hymenoptererne en meget formfast 
Gruppe, den habituelle Forskel paa en Carabus og en Dy- 
tiscus er meget større end den, der er paa 2 Hvepse, hvor 
fjernt de end staar hinanden i Systemet. Som det frem- 
gaar af det foregaaende træffer man Imagines af flere For- 
mer i Vandet, men den svage habituelle Omformning, 
— som den almindelige Hymenoptertype her er undergaaet 
lader formode, at „Vandlivet“ ikke spiller saa stor en Rolle 
for dem, som det gør for Vandbiller eller Vandtæger. 
Langt de fleste Former er knyttet til Ferskvand, og saa 
at sige alle til stillestaaende Vand, ja endog til Søens plante- 
besatte Randzone, der er roligst. Kun en enkelt Form, 
Agriotypus armatus, findes ved rindende Vand, den er 
ogsaa en kraftig Form, der dog, naar den skal ned under 
Overfladen, alligevel ikke fjerner sig fra Underlaget. 
Kun faa Former findes ved Saltvand, hvad der natur- 
ligvis hænger sammen med, at der overhovedet ikke fore- 
kommer mange Insekter (og derfor ikke mange Værtinsekter) 
knyttet til Saltvand. Ved Havkyster træffer man K/eidofoma- 
Slægten, der gaar i Ephydriner, Chorebus Nereidum, 
Hygrocryptus carnifex i Senta maritima, Hemiteles ? per- 
sector i Hoplodonta viridula, Urolepis maritima i Coenia 
halophila og Ephydra riparia, Polycystus scapularis i 
Ephydriner og /diofypa maritima i Fluepupper. Af 
disse er dog flere ikke eksklusive Saltvandsdyr; Chorebus, 
Hygrocryptus og Idiotypa er taget baade ved fersk og 
ved salt Vand. 
I det folgende er der fortrinsvis taget Hensyn til Fersk- 
vandsfaunaen, der som sagt rummer de fleste Former. 
En hel Del Former, hvis Larver lever i Sumpplanter 
(se senere) har overhovedet ikke andet med Vand at gore 
end at Vertplanten vokser i Vand; deres Biologi vilde 
vere den samme, om Planten voksede paa et tort Sted. 
