sörensen: tr^k af nogle sydam, insecters biologi. 13 



Hos denne Art har jeg aldrig seet Soldaterne (men val Ar- 

 bejderne) frembringe Lyd paa den for Termiterne saedvanlige 

 Maade ved at banke med Hovedet imod Vaeggen af Gallerierne. 



Naar Mandiblerne indtage den adducerede Stilling (Figg. 

 13 — 14), er den höjre bojet staerkt nedad ; medens dens Ende 

 sidder udfor Forlgengelsen af Hovedets venstre Side, medens 

 Spidsen af venstre Mandibel sidder lidt tilhöjre for Midtlinien; 

 tillige er dens Flade stillet mere skraat o: mindre horizontalt end 

 för. Labrum er altid lidt vreden og sidder skjccvt over mod 

 höire Side, men altid meest, naar Mandiblerne ere adducerede, 

 idet den slutter sig til den store Krumming af venstre Mandi- 

 bels Lamel. 



Hos den nedenfor beskrevne nye Art, T. lacus sancti, er 

 Formen og Stillingen af Labrum og Mandibler ganske den samme, 

 saa at disse upaatvivleligt ogsaa der tjene til at sm^elde med. — 

 Sandsynligviis er det Samme Tilfœldet hos T. cingulatum Burm.? 

 miles (Hagen: loc. cit. Tb. I, Fig. 13), skjöndt Afbildningen af 

 den isaafald neppe er aldeles correct. — Maaskee gjöre Mandib- 

 lerne samme Tjeneste hos Soldaten af den ovenfor nsevnte Jord- 

 termit fra Ceylon, om hvilket det (loc. cit.) hedder: ». . . . eine 

 derselben . , . die linke Mandibel ... ist um ihre Achse gedreht.» 



Pelopaeus lunato äff. * 



Denne smukke Piezat er hyppig paa sine Steder längs Flo- 

 derne Parana og Paraguay, hvor jeg for forste Gang lagde Maerke 

 til den i Naerheden af Rosario; afdöde Professor Kröyer har 

 ogsaa taget den ved Buenos-Aires. 



Den anlgegger sine Celler paa Steder, hvor de kunne vaere 

 i Lae for Regn og anbringer dem derfor gjerne indeni Hytterne, 

 i hule Traeer, men yderst sjelden under omfaldne Traestammer; 

 kun en enkelt Gang har jeg fundet en Celleklunip anbragt saa- 

 ledes, uagtet jeg har vaeltet en overordentlig stort Antal Traestam- 

 mer, da dette var et godt Findested for Gonyleptider. I Hyt- 

 terne fasthaefte de deres Celler, deels til Tagstraaene, deels — og 

 oftest — paa Stolper, Kasser eller lignende Steder, men ganske 



* Den her omhandlede Art, der vistnok er ubeskrevet, ligner meget Pe- 

 lopaeus lunatus F., der hörer hjemnie i Vestindien og Guyana, og er vassentligst 

 forskjellig fra den ved at have mörke Bagskinnebeen. 



