sörensen: tr^k af nogle sydam, insecters biologi. 9 



Ogsaa i en anden Henseende udmaerke Soldaterne af denne 

 Gg visse andre Arter — saasom T. dirus — sig fremfor Arbej- 

 derne ved at have et lige fremad- eller svagt opadrettet kegle- 

 formigt Horn foran paa Hovedet. Dets blodhudede afstumpede 

 Ende (Fig. lo) er längs Randen omgivet med en Kreds af ind- 

 adkrummede Haar og har i Midten en skaalformig Fordybning, 

 i hvis Bund der findes en aflang, lodret stillet Aabning, Dette 

 er Udmundingen for en Kjertelsaek (Fig. ii), hvis Hals strsekker 

 sig op igjennem Hornet, men hvis Saek ligger i selve Hovedet 

 ovenover og imellem de svaere Muskier, der gaae til Mandiblerne. 

 Inderst bestaaer den af en tunica intima, der omslutter et stort 

 Huulrum, dernaest af langstrakt cylindriske Celler, der lobe ud 

 i en underlig kegleformig Procès i den mod Overfladen vendende 

 Ende. Indholdet er svagt kornet, med stor og tydelig Celle- 

 kjerne. Kjertelsaekken er omgivet med talrige fine, tildeeis gre- 

 nede Muskelfibrer, der krydse hverandre i forskjellige Retninger; 

 ogsaa Halsen er forsynet med Muskler, men mindre rigeligt. 

 Muskellaget er beklsedt med en fast Bindevsevshinde med aflangt 

 runde Bindevgevslegemer af ulige Störreise; »Intercellularsubstan- 

 sen» indtager en större Deel af Fladen end Celleresterne. Fon- 

 tanellen, som Hagen kalder dette Organ, findes hos mange Ar- 

 ters Soldater, men viser sig i Almindelighed som en forhöjet 

 lindseformig Plet med en Indsœnkning i Midten. Hos Arbej- 

 derne af denne Species findes der vel en lille lindseformig Plet 

 men uden nogen Indsaenkning og hos de tre Spiritusexemplarer, 

 som jeg her undersögt af denne Grund, kunde jeg ikke finde 

 nogen Kjertelsaek; saa enten er den meget lille eller ogsaa er 

 der ingen. Hos Soldaten af T. Orensis mangier den. 



Men hvortil tjener denne Kjertel? Den Mening er blevet 

 hypothetisk fremsat, at den af Fontanellen udgydte Vîedske skulde 

 tjene til at indvirke paa Traeet eller andre Plantedele, saa at de 

 lettere kunde afbides og tygges. Dette förekommer mig imid- 

 lertid aldeles usandsynligt, da Fontanellen som Regel idet viind- 

 ste er betydeligt staerkere udviklet hos Soldaterne (ogsaa af andre 

 Arter), der ikke ere istand til med deres Mandibler at sönderbide 

 og tygge Föden, end hos Arbejderne. ^ Men den vaesentligste 



' Man vil maaskee synes, at det netop var en Grund til at antage hän 

 Mening, da den isaafald kunde tjene til Erstatning for deres til Födens Be- 



