Holmgren: ollonborrhärjningen på rickarum. 51 



emedan trädslag, hvilka kommit att växa i olämplig jordman och 

 läge, alltid stå tillbaka i utveckling, taga lätt innanrota och hem- 

 sökas af hvarjehanda sjukdomar. Härigenom försättas de just 

 i ett sådant tillstånd, som gör dem i hög grad lämpliga till föda 

 ät insekter, hvilka äro ett af naturens vigtigaste medel att på- 

 skynda tillintetgörelsen af sådana organismer, hvilka af en eller 

 annan orsak blifvit hemfallna åt sjukdom eller död. Tager man 

 hänsyn äfven härtill, så bör det vara ganska påtagligt, att barr- 

 trädsodling på Rickarums kronopark är mindre lämplig, då der- 

 emot odling af löfträd med all säkerhet skulle leda till ganska 

 gynsamma resultat. En genomgripande ändring af hushållnings- 

 planen i denna rigtning anser jag för min del vara behöflig, så 

 framt kronoparken skall blifva skogbärande och fri från insekts- 

 skada. Lyckligtvis har enen till större eller mindre omfattning 

 uppträdt på de öde, stenbundna markerna, och denna företeelse 

 bör vara en god fingervisning för skogsmannen, då han vid åter- 

 odlingen af skog sväfvar i villrådighet beträffande valet af det 

 rätta trädslaget; ty i enens hela växtsätt kan man vid sådana 

 tillfällen spåra, huru hon liksom rustar sig i ordning för att vid 

 sidan af sig upptaga en viss, bestämd skyddsling. Då en skogs- 

 man lägger märke härtill, planterar han icke gerna barrträd i 

 stället för löfträd och icke häller tvärtom. Han öfverväger då 

 noga hvad som bäst kan passa. Men kunskap härutinnan vin- 

 nes hufvudsakligen på empirisk väg, och ofta kan ögat för denna 

 uppfattning vara väl konstrueradt äfven hos den minst boksynte, 

 blott intresset är vaket. 



Min åsigt är således den, att barrträdsplanteringar fortfa- 

 rande skola misslyckas på norra skiftet af Rickarums kronopark 

 dels i följd af insektsangrepp, dels i följd af olämpliga jord- 

 månsförhållanden. 



Rickarum den 6 Juni 1883. 



