56 ENT(JM()I.()GISK. TIDSKRIFT 18S4. 



saadanne Afvigelser, at han i Begyndeisen troede at liave en' ny 

 Art for sig. Jeg for min Del havde heller ikke haft Anledning 

 til at gjöre mig bekjendt med Hevden's Art, da jeg senere 

 samlede jjaa Dovrefjeld og i Gudbrandsdalen i 1877, og hen- 

 förte derfor ogsaa uden Betœnkning mine Expirer til loilacularia 

 (Nyt Mag, f. Naturv., B. 24). I Virkeligheden er imidlertid, 

 som jeg senere ved Erholdelsen af typiske Expirer af inodesialis 

 fra Bergün gjennem Prof. Zeller har faaet Anledning til at over- 

 bevise mig om, den saavel paa Dovrefjeld som andetsteds i Fjeld- 

 Iwgderne hos os forekommende Form identisk med Hevden's 

 modcstalis, der dog efter min bestemte Formening ikke kan ansees 

 som andet end Fjeldformen af tciilaciilaria. Vore Exemplarer, 

 der er betydelig varierende i alle Henseender, frembyde nemlig 

 alle mulige Övergångsformer baade i Henseende til Störreise, 

 Farve, Vingesnit, Fölehornenes og Palpernenes Udseende etc. etc., 

 saa at det viser sig umuligt at dragé nogen Grrendse mellem 

 begge Former. I de sydligere Lavlandstrakter n?erme vore Expirer 

 sig mest den typiske tentacularia, men alt eftersom man kommer 

 op i Fjeldtrakterne, gaar hele Udseendet mere og mere over i 

 rnodestalis, der paa Dovrefjeld er aldeles udprseget. Ogsaa fra 

 Nyborg ved Bunden af Varangerfjorden, strax indenfor den 7ü:de 

 Breddegrad, har jeg haft til Paasyn en Hun af denne Form, 

 fanget af Schneider i Begyndeisen af Juli 1879, hvorved altsaa 

 Arten ogsaa faar arktisk Borgerret. 



Tholomiges turfosalis Wk. 



Denne lille Art, der allerede forhengst har vœret kjendt 

 saavel fra Finland som fra England og Skotland, har uKv^rkelig 

 nok hidtil ikke vasret observeret i)aa den skandina\iske Halvö. 

 1 Slutningen af Juli 1883 fandt jeg den imidlertid i Odalen paa 

 en Myr 1 flere Exemplarer, de fleste desvcurre allerede ödelagte 

 af det stadige Regnveir. Den flöi her paa samme Steder som 

 Cravihus nuxrgaritellus og alieneUus, samt lod til at va^re tilstede 

 i temmelig stort Antal. Det skulde undre mig, om den ikke 

 ved naermere Eftersyn skulde vise sig at va^re mere udbredt paa 

 vore Skovmyrer, hvor de to nasvnte 0(/w/y//.v-Arter forekomme. 

 Dens Udvikling er, saavidt jeg ved, endnu aldeles ubekjendt. 



