76 ENTOMOI.OGISK TIDSKRIFT 1 884. 



skyldigheten att sammanträda till urtima landsting, för att utse 

 hans efterträdare i riksdagens Första kammare. 



I Kalmar läns och Ölands hushållningssällskap blef rektor 

 DaHiM ledamot 1847, och deltog snart såsom en högst bemärkt 

 ledamot i dess förhandlingar. Under den stora strid som på 

 1850-talet uppstod rörande delning af sällskapet i två obero- 

 ende hushållningssällskap, var Dahm jämte kapten Mannerskantz, 

 direktör Kvhlberg m. fl. en af de kraftigaste kämparne för säll- 

 skapets bibehållande odeladt, hvarom protokoUerna för den tiden 

 bära vitne. Sedan delningen försiggått, blef han också 1859 

 invald såsom ledamot i södra sällskapets förvaltningsutskott, i 

 hvars arbeten han mycket verksamt deltog, synnerligast riktande 

 sin uppmärksamhet på trädgårdsskötseln. Det var han, som på 

 1860-talet först hitförde den utmärkte pomologen Olof Eneroth, 

 hvilken här ordnade ett par större trädgårdsutställningar och be- 

 skref den ena i en handskrifven berättelse, som förvaras i hus- 

 hållningssällskapets bibliotek, och hvilken med sina teckningar 

 utgör ett högst vigtigt bidrag till trädgårdsskötselns historia inom 

 Kalmar-orten. Från denna tid kan ock räknas början till de 

 framsteg, som vår ort onekligen gjort i trädgårdsskötsel. Som 

 förvaltningsutskottsledamot afgick rektor Dahm 1869, men till- 

 hörde fortfarande hushållningssällskapet såsom ledamot. 



I en mängd andra kommunala uppdrag har rektor Dahm, jäm- 

 väl helt naturligt, haft tillfälle att verka. Så var han en af stif- 

 tarne af Kalmar läns lifränte- och besparingsanstalt och fortfor 

 ständigt att personligt och lifligt verka för dess utveckling. När 

 i860 Kalmar skarpskytteförening bildades, förde han ordet vid 

 den konstituerande sammankomsten och valdes under de närmast 

 följande åren till föreningens ordförande. Listan på uppdrag, än 

 i den ena än i den andra riktningen, skulle säkerligen blifva 

 mycket lång, om man ville söka rätt på alla sådana, som lemnats 

 rektor Dahm under de sista trettio åren.» 



Vid sidan af denna vidt omfattande verksamhet egnade sig 

 Dahm sedan mycket långt tillbaka åt biskötselns förbättrande 

 inom vårt land. Vid alla möjliga tillfällen såväl inom hushåll- 

 ningssällskapet som vid landtbruksmöten förfäktade han ifrigt den 

 satsen, att biskötseln vanvårdas hos oss, men att deri skulle kunna 

 vara en god binäring för landtbrukaren, om blott han egde den 



