132 ENTOMOLOGISK TIJ)SK.K1FT I 884. 



alia, som känna nu ifrågavarande arter, medgifva, att färgen å 

 vingarne hos L. stigma Aucr. är lik den hos L. rhombicus 

 AucT. och ej den hos L. griseus Aucr. När vi visat hvad bety- 

 delse L. inlägger i ordet gr/sciisy' just vid beskrifningen af sina 

 P/in'^fufitcc, trodde vi detta vara tillräckligt, men vi kunna dock 

 äfven anföra åtskilliga andra ställen i Fn. Su. der T.. i ungefär 

 samma mening som här begagnar ordet \<::-r/si'i/sy. Så t. ex. vid 

 beskrifningarna af Certhia familiaris N:o 106, Alauda arbo- 

 rea N:o 211, Scarabaeus liorticola N:o 391, Bomb. versicolor 

 N:o I, II I, Bomb. celsia N:o 1,141 o. s. v. Ofver allt här be- 

 tecknar ■■isr/sct/s:^ i LiNNKS mening ej den mörkt brungrå färg, 

 som tinnes hos L. griseus Auct. çf, utan just den gulaktigt grå 

 eller den mer eller mindre ljust rostgulaktiga färg, hvilken också 

 förekommer både hos L. rhombicus Auct. och L. stigma Auct. 

 Nu säger L. ytterligare: »ah'e superiores (^//// /(Vz/w (w/v/.iy) griseae». 

 Hela kroppen skall således vara till färgen lik vingarne. Det är 

 den endast hos L. stigma Auct. Hos L. griseus Auct. är den 

 mörkare brun, så att L. helt visst hade begagnat, såsom vi ock 

 sagt, ordet fiiscus, hvilket han på andra ställen gör, och icke 

 »griscus-y, om han åsyftat L. griseus Auct. 



A^i vända oss nu till det ställe i Linnes beskrifning, som 

 utan tvifvel är det svåraste för d;r Hagen att från den stånd- 

 punkt, han intagit, förklara. L. säger nämligen: »ak^ gri- 



seae, fusco obsolete nebiilosw-. På detta uttryck haf\a vi lagt vigt, 

 men d:r H. förbigår det med tystnad. Det kan heller icke för- 

 klaras, om man, såsom d:r H., antager det L. vid sin beskrifning 

 haft för ögonen ett hanexemplar af L. griseus Auct., hos hvil- 

 ket den bruna vattringen sammanflutit, så att de båda ljusa ana- 

 stomasal- och diskfläckarne försvunnit, hvilka också skola saknas 

 hos I>iNNES art, eftersom han alls icke omnämner dem i sin be- 

 skrifning. Här skulle således antingen det inträffa, att den en- 

 formigt bruna grundfärgen u/an vattring skulle på samma gång 

 betraktas såsom grundfärg och vattring, hvilket vore orimligt, eller 

 skulle den brunaktiga grundfärgen vara försedd med mörkare 

 \attring. Då så hos L. griseus Auct. ç^ är förhållandet, är 

 denna vattring skarpt afstickande mot den blekare grundfärgen 

 och D. skulle aldrig hafva kunnat derom begagna uttrycket •■■oùso- 

 lete-A, huru mycken inconseiivens man än må vilja tillägga honom. 



