WALLENGREN-; SKAXD. LIIMNOPHILIIXE, APATANIID.Ti ETC. 1 33 



Endast hos L. stigma Aucx. äro vingarne såsom L. säger: ■ fusco 

 ohsoleic nchitJosœ», hvilken art alltid derjiimte saknar både disk- 

 fläck och anastomosalfläck, såsom förhällandet skall vara med 

 Linnés art. 



D:r Ha(;en anmärker också, att den macula iiigra^ i ving- 

 kanten, som Linné i sin beskrifning omnämner, äfven finnes hos 

 den mera enfärgade hanen till L. griseus Auct. Visserligen 

 finnes denna -macu/a nigral stundom antydd genom en mörkare 

 fläck, stundom också något mera utvecklad. Dock är detta inga- 

 lunda det "van/iga förhållandet och den är aldrig så skarjjt af- 

 stickande mot grundfärgen, att den genast faller i ögat. Detta 

 är den alltid endast hos L. stigma Auct. Sådan denna fläck 

 är hos L. griseus Auct., då den hos denna art förekommer, 

 blir det högst tvifvelaktigt, huruvida L. hade ens ansett sig be- 

 höfva omnämna den, alldenstund han merendels fäster sig vid de 

 mast påfallande olikheterna djuren emellan. 



Slutligen yttrar d;r Hagen: »Es wundert mich, dass Hr. W. 

 bei anderer Deutung gerade auf L. stigma gefallen ist, da Schwe- 

 den eine andere Art besitst, die viel besser zu LtnnÉs Beschrei- 

 bung passt. Ich meine L. bipunctatus.» Huru d:r Hagen kan 

 säga, att denna art passar bättre till Linnés beskrifning, än L. 

 stigma Auct., kunna vi i sanning ej begripa, så vida påståendet 

 är allvarligt menadt. Det enda i Linnés beskrifning, som passar 

 till L. bipunctatus, äro orden: »macula marginali nigra». Allt 

 annat kan omöjligen lämpas dit, då vi möjligtvis äfven undantaga 

 Linnés ord; »mediae magnitudinis est,>. L. bipunctatus har 

 rostbruna, stundom i brungrått varierande vingar med talrika bleka 

 punkter eller småfläckar samt kroppen svarfakti^. Härmed kunna 



icke Linnés ord: »alœ- superiores (uti totum corpus) gri- 



sege fusco obsolete nebulosae» förnuftigtvis förenas. Att tilltro oss 

 den orimligheten, att det skulle falla oss in att vilja lämpa Lin- 

 nes beskrifning på ett djur, hvarom det i en beskrifning borde 

 heta: alœ superiores fuscae (1. ferrugineo-fuscœ), pallide irroratée 

 1. Y^allide pustulatfe et corpus nigricans, är visserligen icke smick- 

 rande för vår omdömesförmåga, men härom vilja vi likväl icke tvista. 



Af livad nu blifvit sagdt framgår orsaken, hvarför vi i of- 

 vanstående uppsats fortfarande tillägga L. stigma Curt. det Lin- 

 neanska namnet L. griseus. Vi anse fortfarande den af oss ut- 



