WALLENGREN : SKAND. LIMNOPHILID.E, APATANIID.E ETC. I35 



ligga bakom [poiic) hvarandra i en linea tänkt dragen från basen 

 till vingens utkant, eller så här . . och ej i en linea tänkt dra- 

 gen från framkanten till inkanten af vingen, eller så här ; såsom 

 fallet är hos Neureclipsis, då dess vingar äro outspända. Hos 

 nyssnämda art komma vingfläckarne på den outspända vingen 

 tydligtvis att stå den ene ofihui den andre, hvarför vi också 

 hafva yttrat, att om Linnes beskrifning hade afsett Neureclipsis, 

 så hade hans ord helt visst blifvit »altera supra alteram?' och 

 ej sådane de nu äro: -altera /xv/t' alterams. Hos Neureclipsis, 

 kunna fläckarne endast sägas vara »altera pojte alteram», då vin- 

 garne äro ordentligen utspända, men både d:r H. och vi äro ju 

 ense derom, att de på Linnes exemplar voro outspända och så- 

 ledes vingens framkant att efter Linnes terminologi anse såsom 

 »raargo inferior», men inkanten såsom »margo superior». Att 

 nu förutsätta att Linnes exemplar hade oufspända vingar, men 

 sedan tolka vingfläckarnes ställning sådan den endast kan vara 

 på utspända vingar är åtminstone icke conseqvent och kan endast 

 vara nyttigt, då man vill försvara en förutfattad mening, men blir 

 alltid för vetenskapen »onyttigt». För att ytterligare visa, att 

 Linnés ifrågavarande ord skola tolkas just på det sätt vi gjort, 

 få vi hänvisa till hans yttrande i beskrifningen af en annan Phry- 

 ganea. Vi mena Phr. rhombica, hvars beskrifning går näst före 

 den till Phr. bimaculata. Här säger han: »in medio ak'e ex- 



terioris macula rhombea et po?ie hane alia albida. » Nu 



vet hvar och en, som känner Linnes Phr. rhombica — och in- 

 gen tvist förefinnes om hvilken art detta är — att de båda fläc- 

 karne på framvingen sitta efler hvarandra längs vingen och ej 

 o/van hvarandra på tvären af vingen. Att Linne verkligen skiljt 

 emellan hvad som är -^supra^ och -poni'> på en ej utspänd vinge 

 framgår af följande hans ord i samma beskrifning: ■>->supra et po ne 

 maculam alarum alicjuid fuscis, hvarmed han tydligtvis åsyftar 

 den brunaktiga färg, som hos Phr. rhombica finnes vid vingens 

 inkant och således ^ supra maculam», samt den brunaktiga färg, 

 som finnes mot vingens utliant och således ■•'pone maculam». Att 

 nu vilja tolka Linnes ord i den beskrifning, som följer strax 

 efter beskrifningen af Phr. rhombica, genom att antaga det 

 poney> här skall vara liktydigt med y>SHpray>, svär väl så emot all 

 rimlighet, att ett dylikt påstående ej kan vara hållbart. Tvärtom 



