HOLMGREN: GRÄSMASKEN I NORRLAND 1 883. 157 



den mest passande af alla insektsarter, för att verkställa detta, 

 om jag så får säga, nattirens kulturarbete. Man må dock för 

 ingen del, såsom den mindre kunnige, tro att naturen för vin- 

 nandet af detta sitt syfte har låtit gräsmaskarna regna ned från 

 himlen, ditföras från andra trakter, eller liksom genom ett troll- 

 slag uppstå ur jordens sköte, nej, de framkallades utan tvifvel 

 genom en lång och småningom skeende förberedelse. 



Det vanliga förloppet af en insekthärjning är nämligen 3 

 år. Första året märkes föga någon ökning i larvernas antal; 

 andra året pläga de vanligen visa sig i sådan mängd, att de 

 väcka uppmärksamhet, ehuru deras åverkningar ännu äro mindre 

 afsevärda; det tredje året deremot infaller den egentliga härjnin- 

 gen, då de i händelse väderleken — såsom sistlidne sommar var 

 fallet — är gynsam, uppträda i oerhörd myckenhet och anställa 

 omfattande ödeläggelser på de växter, af hvilka de hemta sin 

 näring. Taga vi nu hänsyn till gräsmasken, så finna vi, att han 

 i tredje året uppäter snart sagdt allt gräs — med undantag af 

 timotej — på gamla lindor eller vallar, men skonar de yngre, 

 eller sådana vallar der gräset besitter full växtkraft eller frodig- 

 het. Jag har sett unga lindor med frodig gräsväxt ligga emellan 

 gamla, hvarvid de senare blefvo fullständigt kalätna af gräs- 

 masken, då deremot de förra lemnades nära nog orörda. 



Jag vill här uppräkna de vigtigaste grässlagen, som växa på 

 de norrländska lindorna och vallarna: 



Allmän Hven — Agrostis vulgaris. 

 Tuftåtel — Aira csespitosa. 

 Krusialel — Aira flexuosa. 

 Ängsgröe — Poa pratensis. 

 Betesgröe — Poa trivialis. 

 Hvitgrue — Poa annua. 

 Àngssvingel — Festuca elatior. ' 

 Rvdsvmgel — Festuca rubra. 

 Ängskafle — Alopecurus pratensis. 

 Kärrkafle — Alopectirus geniculatus. 

 Timotej — Phleum pratense. 

 Fjellkampe — Phleum alpinum. 

 Qvickrot — Triticum repens. 



