HOLMGREN: GRÄSMASKEN I NORRLAND 1 883. I 59 



gödning genom sina exkrementer, utan äfven gifver åt den upp- 

 märksamme jordbrukaren en ganska tydlig fingervisning att frångå 

 «tt föråldradt brukningssätt och att åt jordens skötsel egna större 

 omsorg, än hvad hittills varit fallet. Hvad det förra angår, eller 

 öfvergödningen efter gräsmaskhärjningen, så har- det mångenstä- 

 des visat sig, att de gamla lindor och vallar, hvilka varit hem- 

 sökta eller rent af ödelagda af gräsmasken, ett följande år, lik- 

 som föryngrade, burit god skörd. 



Hvad åter det senare vidkommer, så är det tydligt att, om 

 man icke förbiser gräsmasken utan noggrant följer gången af 

 hans utveckling, man i god tid kan komma under fund med, när 

 en linda eller vall uppnått en sådan ålder, att den bör under- 

 kastas ett annat behandlingssätt. 



Mången har förundrat sig öfver icke blott gräsmaskens plöt- 

 sliga uppträdande det ena året, utan äfven öfver hans lika plöt- 

 sliga försvinnande det andra. Detta har emellertid sin naturliga 

 orsak, som jag nu till sist i korthet vill vidröra. 



Oaktadt den ganska betydliga minskning i gräsmaskarnas 

 <»ntal, som man under deras härjningstid kan åstadkomma genom 

 de gamla, kända utrotningsmedlen, och oafsedt den minskning, 

 som åtskilliga insektätande foglar förorsaka, så anser jag för min 

 del att detta egentligen, i det stora hela taget, ingenting betyder 

 i jämförelse med det kraftiga inflytande som en del parasitsteklar' 



' Parasitsteklar äro ett slags insekter, hvilka tillhöra samma ordning som 

 myror och getingar, och många ibland dem pläga äfven i dagligt tal kallas 

 getingar eller flygmyror. De hafva i naturens hushållning en mycket stor be- 

 tydelse derigenom, att de uteslutande lefva på andra insekters bekostnad, och 

 det är dessa parasitsteklar, som man har att tacka för att en mängd skade- 

 insekter, hvilka uppträda i stor myckenhet, efter en viss tid äter försvinna eller 

 att de under vanliga förhållanden hållas inom tillbörliga gränser. Om vi nu 

 vilja taga gräsflyets larv — gräsmasken — till exempel, så se vi af det förut 

 sagda, att han bland andra insekter har flera fiender och att de vigtigaste af 

 dessa tillhöra parasitsteklarnas grupp. Honorna till dessa steklar sticka gräs- 

 maskarna och införa i såret ett ägg, ur hvilket kort derefter en larv utvecklar 

 sig. Denna larv lefver sedermera inuti gräsmaskens kropp samt följer med 

 honom äfven sedan han förpuppat sig ; men då äter han upp honom helt och 

 hållet och begagnar hans puppskal såsom hus åt sig. Derför händer det att, 

 Entomol. Tidskr. Årg. 5, H. 3 (1884). I I 



