176 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1 884. 



finhåiiga, ofvan fläckig och marmorerad med brunt; bröst och 

 abdomen lerfärgade eller bruna. 6V2 — ■? nim. 1. 



Reut., Öfv. Vet. Ak. Förh. 1872, 6, p. 65, i. Fall., H. 

 Sv. 163, I {Gem's). Ploearia erratica F. Sahlb., Mon. Geoc. 

 149, I. Pl. pilosa SiEBKE, En. Ins. Norv. I, p. 51. 



Bland multnade blad, på väggar och plank, trästammar, 

 o. d. På sensommaren isynnerhet på Abies excelsa. Sverige: 

 Skåne — Stockholm; Norge; Christiania, Töien; Finland: Åbo 

 — Uleåborg. — Nymfen har alltid långhåriga antenner och ben, 

 likasom stundom äfven imagon (var. pilosa Sign.). 



2. Pl. culiciformis De Geer: lik föregående, men mindre 

 och kortare, med de bruna teckningarna mycket mer utbredda; 

 corium är nästan helt brunt med de hvita nerverna bildande ett 

 oregelbundet K; membranen i spetsen bredt brun med hvita 

 nerver i det bruna och en glasklar fläck der framför. 4*/^ — 

 47j mm. 1. 



Reut., 1. c, 66, 2. De Geer, Mém. III, 323, 41, T. 17, 

 f. I — 8 (Ciinex). Gerris erraticus Fall., H. Sv. 164, 2. 



Sällsynt på lokaler, som föreg. Sverige: Skåne, Öland, 

 Östergötland, Upland, Stockholm; Norge: Christiania; Finland: 

 Åbo, Helsingfors. 



Underfam. Stenopodina Stål. 



Slägtöfversigt : 



Ögon små, sedda frän sidan runda. Hufvud långt, framtill med en hori- 

 sontel tagg mellan antennerna, bakranden med två rakt bakåtrigtade trubbiga 

 taggar, undre sidoränderna bakom ögonen med grenade taggar, framom ögonen 

 med små borstbärande knölar. Rostri första led nående bakom ögonen. An- 

 tenner brutna, fastade nära hufvudspetsen, första leden skjutande iångt utanför 

 denna, tjock. Kropp aflång, ofvan platt. — pygolampis. 



PYGOLAMPIS Germ. 



I. P. bidentata Goeze: brun eller gråbrun, opak, buk 

 och ben lergula, två ringar på de främre skenbenen, de bakre 

 lårens spets, basen af de bakersta skenbenen och farserna bruna; 

 pronotum med två baktill divergerande kölar; första antennleden 

 af hufvudets längd. 12 — 14 mm. 1. 



